Анно!
Анно! Де ти?
Анно!
Ти цілувалася?
Мінімум годину.
Справді?
З язиком?
Ти ж витворяла різне з хлопцями, так?
Ну…
Не зовсім.
Показати тобі?
Це легко, дивися.
Спершу притисни губи сюди. Ось так.
Не так сильно.
Так.
А тепер рухай ними. Легко й ніжно…
Ти наче лимон кусаєш.
Стулися.
- Ходи сюди. - Що ти робиш?
- То я Олівер. - Ні.
Ну ж бо. О, Джозі.
- Ти така сексі. - Припини.
Гаразд.
Непогано.
Справді?
Дідько, у тебе кров!
Тату! Швидше!
Пане Ларенц, у Джозі кров з носа. Без причини.
Ми розмовляли, аж раптом кров пішла.
Усе добре.
Не відхиляйся назад, треба вперед.
Так, уже краще.
Дихай носом.
Знаю. Майже все.
Джозі.
Допомогти?
- Мені потрібен лід. - Я принесу.
Дай я подивлюся.
Уже менше, скоро перестане.
Твої батьки справді про тебе дбають.
Твої зробили б те саме.
Хіба якби мене збила машина. Серйозно.
Чи хоча б руку відірвало, чи внутрішня кровотеча.
Тоді, можливо…
Гаразд.
Дякую.
«ТЕРАПІЯ» СЕБАСТІАНА ФІТЦЕКА
МЕНЕ ЗАРАЗ НЕМАЄ. ДЗВОНІТЬ ЗА НОМЕРОМ.
Віктор Ларенц. Я біля готелю.
РОЗПАЧЛИВИЙ
- Привіт, справо 58! - Я до Анни Шпіґель.
Не знаю, чи вона там.
Ви тут усім заправляєте?
Пожежниця, бухгалтерка, духовна підтримка…
Можу апендицит вам вирізати.
Можете відкрити? Це дуже терміново.
Її ключ тут, мабуть, вона вийшла.
Вона дещо залишила. Я хочу покласти це їй у номер.
Це я можу.
Я б краще сам.
Ні, я не дозволю.
Гаразд. Як вас звати?
Бент'є.
Бент'є. Добре.
Послухайте.
Я маю дізнатися, що то за жінка.
Це дуже важливо.
У вас новий слід щодо дочки.
Я знала!
Анна Шпіґель — підозрювана?
Вона може знати, де Джозі.
Я маю обшукати її номер.
Це може коштувати мені роботи.
У вас достатньо робіт.
Наразі — так, але якщо хтось дізнається, то не буде.
Прошу.
Якщо це допоможе справі.
Але я теж піду.
Тож Анна — класична фатальна жінка.
Блондинка з червоними вустами, на яку обертаються всі чоловіки.
Гадаєте, вона викрала Джозі?
Це її номер?
Треба пришвидшитися.
Стривайте! Відбитки пальців.
Ви навіть є на обкладинці.
Так вона мене й знайшла.
Схоже, я говорив щось про свій будиночок.
Дивно.
Тут нічого немає про будиночок.
Ні слова.
Дуже підозріло.
Щось має бути.
Ходімо.
Стривайте!
Не можна це просто забрати.
Вона не має знати, що хтось тут був.
Час робити обхід.
- Вітаю, докторе. - День добрий.
Пані Зіберґер.
Пані Зіберґер?
Мене звати Рот. Я ваш новий лікар.
А де мій лікар?
Зазвичай приходить доктор Єшке.
Як ви почуваєтеся?
Ви не доктор Єшке.
Коли ви востаннє вставали?
Мені нікуди вставати.
Пульс у нормі… Тиск…
Я просто тягар для всіх.
Навіть родина більше не відвідує мене.
Пані Зіберґер.
Я вам дещо випишу.
- Дещо нове. - Навіщо?
Хай це буде сюрприз.
Ще гірше не стане ж, так?
Пані Зіберґер тепер прийматиме сервакс.
Але ж це сильне заспокійливе.
Я знаю. Це парадоксальна реакція.
Ви йдете, докторе?
Так.
А якщо буде щось термінове?
Ви про все подбаєте.
Будь ласка, не забудьте про ліки пані Зіберґер.
Знаєте що?
Скажіть Анні, що мені треба терміново поговорити з нею.
Домовилися.
Схоже, у мене ще одна робота.
Точно.
Це все, що в мене є.
Ну…
МІНІМАРКЕТ ПАРКУМА
ЗАЧЕКАЙТЕ
КАРТКА НЕДІЙСНА
КАРТКУ БУДЕ ВИЛУЧЕНО
Та це знущання якесь.
- Щось не так. - Звісно ж.
Нічого. Цього разу безкоштовно.
- Ну… - Що думаєш про нового боса?
Підпиши тут.
Перетворив життя на пекло, як усі говорять?
Хай менше базікають і більше працюють. Дякую.
Та якщо хочеш змін, Інес…
Згори є вакансії.
Сабіна в декреті.
Професору Ґесслу потрібна нова секретарка.
Ти найдовше тут працюєш і заслуговуєш на цю посаду.
Уяви світ, де кожен отримує те, на що заслуговує.
БАЛАНС НА РАХУНКУ 0,00 ЄВРО ВІКТОР ЛАРЕНЦ
ІЗАБЕЛЛЬ
Набраний вами номер не існує.
Номери телефонів, адреси та іншу корисну інформацію
можна отримати за номером…
Це автовідповідач Вольфґанґа Ріґґера.
Залиште повідомлення.
Вольфґанґу, це Віктор.
Я побачив, що мій рахунок порожній.
Можеш дізнатися, що сталося?
Я намагався набрати Ізабелль, але в неї щось із номером.
Передзвони.
Усе буде добре.
Треба залишатися спокійними.
Джозі?
Джозі!
Мені вже краще.
Можна просто…
Тату…
Прошу, тату!
Не їдь так швидко!
Куди це ми?
Я хотіла повернути ваші речі.
Дякую.
Заходьте.
Пробачте, я маю йти.
Десять хвилин?
Якщо ви мені не допоможете, пане Ларенц, я маю знайти когось.
Хочу встигнути на останній паром. Бувайте.
Прошу.
Ви вчора невчасно прийшли. Пробачте мене.
Дайте мені ще один шанс.
Я точно можу допомогти.
У вас усе добре?
Так, а що?
Якийсь ви блідий.
Чому пацієнтка прив'язана?
Шкандибала палатою, була дезорієнтована
і щось мимрила собі під ніс.
І тиск був високим.
Але зараз у нормі!
Так.
Повернемося до її початкових ліків?
Тоді все було добре.
Ваше «добре» — це практично безсвідомий стан.
Докторе?
Ми продовжимо.
- Згідно мого призначення. - Але…
Просто робіть те, що кажу!
Ясно?
Так.
Докторе Рот?
Ґессл хоче поговорити.
Капітан Джозеф Гекер був вашим пацієнтом, так?
Вірно.
Він страждав на ПТСР.
У справі написано, що вам відмовили у доступі до пацієнта.
Правильно.
Наш комітет з етики розслідує заяву
щодо лікування капітана Гекера за допомогою MDMA.
Три роки тому, так.
Ви лікували його екстазі?
Метамфетамін розробили як гемостатичну субстанцію.
Це врятувало йому життя.
Капітан Гекер не реагував на стандартне лікування.
Тож під власним суворим наглядом я лікував його
дозою у 20 мг MDMA.
Вам відомо, що MDMA заборонене в Німеччині?
Мені це відомо, так.
Гаразд.
Гадаю, це все.
Загалом я з вами згоден.
Пацієнти мають отримувати лише дозволені ліки.
Але ви ознайомлені з клінічними випробуваннями в Америці.
Вони ще не завершені.
MDMA показують дуже успішні результати при лікуванні травм.
Докторе Рот, у звіті вказано,
що пацієнт тричі намагався скоїти самогубство,
поки ви не стали лікувати його MDMA.
Так, правильно.
Тож ваше лікування подіяло.
Я в це вірю.
Пацієнти — не лабораторні щури,
інакше ми відкриємо скриньку Пандори.
Ми не шарлатани.
Ризик занадто високий, докторе Рот.
З усією повагою, я не згоден.
Усе в документі вказує на те, що доктор Рот врятував життя пацієнту.
Якби я лікував його,
я б знову одразу ж застосував MDMA.
Хто не ризикує, той не п'є шампанське, пані та панове.
Так було завжди і буде далі.
Дякую, пане Ларенц.
Наші колеги, які йдуть на пенсію в біленьких пальтах,
не намагаються чогось досягти.
Звісно, у них є яхти та будиночки в Італії.
Якби нас усіх це влаштовувало,
ми б досі свердлили дірки в черепах при шизофренії.
Комітет етики дасть попередження.
Вас тимчасово відсторонять, але залишитеся з ліценцією.
Дуже дякую.
Ви врятували мені кар'єру.
Ви б зробили те саме для мене, я впевнений.
Шарлатани мають триматися разом.
Чому ви хотіли терміново поговорити?
Хочу розказати вам історію.
У мене мало часу.
Це швидко.
Уперед.
Коли моя дочка була маленькою, я навчив її грати на піаніно.
Вона була талановитою. Сама писала твори.
Ми якось разом написали мелодію.
Нічого складного.
Дуже просту. Тема батько-дочка з якогось фільму.
Відтоді, якщо хтось з нас хотів покликати іншого,
то грав цю мелодію на піаніно…
Другий одразу ж приходив,
щоб пограти разом.
Яка зворушлива історія.
Але навіщо це мені?
Лише три людини на світі знали ту мелодію.
Моя дочка, дружина та я.
То звідки ви її знаєте?
- Що знаю? - Мелодію.
Ви зіграли її вчора.
- Справді? - Так.
Упевнені, що вона не крутиться у вас у голові?
На всі сто.
Я нічого не грала.
Навіщо ви це робите?
Що роблю?
Граєте зі мною в цю психологічну гру?
Пане Ларенц, я письменниця.
Я вигадую героїв та ситуації.
І це звучить божевільно, але…
Те, що я пишу, стає реальністю.
Можливо, ви теж просто персонаж, якого вигадала моя уява.
Ви точно існуєте?
Чому ви говорите про себе? Ви ж казали, що допоможете мені.
Зробите ласку? Голова розколюється.
Звісно, без проблем.
Молоко і цукор?
Молоко! У холодильнику.
Дякую.
Ви так і не розказали історію про ту дівчинку.
- Це частина мого лікування? - Так, тримайте.
Гаразд, дайте подумаю.
Коли зникла дівчинка, я була в Берліні,
шукала свою психіатричну клініку.
Того дня я була сама не своя.
А тоді почула, як плаче дівчинка.
Вона стояла там, одна,
у темному холі.
Я підійшла, а вона сказала, що боїться вертатися додому.
Чому?
Чому вона боялася?
Бо там на неї чекало зло.
Що це?
Гомеопатичний чай.
Має згущувати кров.
- Ізабелль. - Знайшла онлайн.
Понад 1000 позитивних відгуків. Люди моляться на нього!
Він не допоможе.
Спробувати не зашкодить.
Маячня.
Ну…
Кляті лікарі теж поки не допомагають.
Я подумала, що варто спробувати не тільки традиційну медицину.
Усе гаразд?
Тато знову потягнув мене до якогось лікаря.
Ти скоро вже всіх знатимеш.
Скоро.
То що в тебе?
Постійна кров з носа.
А тепер біль у животі.
Це стрес.
У мене болить голова, коли батьки сваряться.
Гадаю, вони розлучаються.
Справді?
Нам треба відпочити від батьків.
Субота, Мауерпарк, вечірка. Ти і я.
Забудь. Мене ніколи не відпустять.
Скажеш, що йдеш до мене. Моїм однак начхати.
Олівер теж буде.
Джозі?
Чай готовий!
Чудово, дуже дякую.
Я просто дбаю про твоє здоров'я.
Що означає: «На неї чекає зло»?
Я не знаю, це її слова,
не мої.
Ви говорили з нею?
Скажіть, де Джозі.
Я була на стаціонарному лікуванні в психлікарні ті два роки.
Я й власне ім'я не знала.
Навряд ви мені сильно допоможете.
Краще я піду.
Ми ще не закінчили.
Сінбаде?
- Ви випустила мого пса? - Якого пса?
Сінбада, мого пса.
Я не бачила тут собаки.
Може, вам варто сходити до лікаря.
Що це, мамо?
Схоже на моторне мастило.
Усередині імбир. Заспокоїть твій шлунок.
Гадаю, тобі час додому, Міло.
Бувай. І не забудь про суботу.
А що в суботу?
- Я ночую в Міли. - Ще вирішимо.
Ні, не вирішимо.
Ти курила?
Сінбаде!
Я чув, в одного з ваших пацієнтів був маніакальний епізод?
Я б не назвав це маніакальним епізодом.
Знадобилися дві медсестри, аби вкласти пані Зіберґер у ліжко.
А якби вона впала?
Чи зникла?
Докторе?
Ще жоден з моїх пацієнтів не реагував так на сервакс.
Сервакс. Яка доза?
Двадцять міліграм.
Показники були в нормі.
У неї міг статися приступ.
Наразі вона стабільна.
Поверну її попереднє лікування.
Шкода, що це не ваше рішення, пане Єшке.
У нас є певні правила, докторе Рот.
Манера роботи. Я називаю її корпоративною культурою.
Це дуже важливо для мене.
Я прийшов не потеревенити з колегами за чашкою кави з тортиком.
Гадаю, це вже всім відомо.
Професоре… Пацієнти, яких я взяв,
уже роками лежать у клініці.
Якщо ваші правила включають підтримання їхньої нерухомості,
аби вони не обтяжували ваших працівників,
тоді ви найняли не того лікаря на посаду голови психіатричного відділу.
Можливо, так і є.
У пані Зіберґер буде прогрес.
Я на це сподіваюся, заради вас, докторе Рот.
Знову ви?
Ви частенько навідуєтеся.
Скільки у вас тут речей?
Доволі багато. Я…
Я пережив розлучення.
Більшість приходить, аби залишити речі.
І лише ви приходите, аби все розчистити
і викинути лахи.
Усе не так просто.
Я маю розгребти багато сімейних речей.
Ви читали правила. Ніякого нелегального зберігання, інакше дамо копняка під зад.
І спати тут не можна.
Так, я…
У мене є квартира. Просто мені треба розібрати речі.
Я закриваю ворота о 22.00.
Якщо не підете до того часу, доведеться спати тут.
Ні!
Сінбаде?
Сінбаде!
Сінбаде…
ПАРК-КЛІНІКА
- Добрий ранок, докторе Рот. - Добрий.
- Докторе Рот? - Так.
Пані Зіберґер.
Що сталося?
Докторе Рот.
Я хочу вам подякувати.
Я давно так добре не почувалася.
Можна?
Немає тремтіння?
Дивіться. Нічого.
Ви щось сьогодні їли?
Весь сніданок.
Я вам безмежно вдячна.
Ви творите дива.
Дякую.
Не будемо перебільшувати. Медсестро…
Пані Зіберґер.
Так.
Ще 20 хвилин, добре? А тоді заведіть її.
- Так. - Так.
Хіба не має піти дощ?
Щось вибрали?
Я досі на декого чекаю.
Міло.
Привіт.
- Пробач. - Привіт.
Ти спізнилася на годину.
Так. Тепер ти знаєш, що це за відчуття.
Можеш це відкласти?
Задоволений?
Так. Що хочеш пити?
Перепрошую.
Дієтичну колу.
Дієтичну колу. А їсти?
- Я не можу. - Тобто не можеш?
Мені скоро треба йти.
Але ж ти щойно…
Дайте нам час. Мені ще води з крану.
Це ж твій улюблений ресторан.
Чудовий вибір. Батько року.
І годі переслідувати мене в інсті!
Розкажи про себе.
- Про мене? - Так. Як школа?
Є хлопець?
Чи є в мене хлопець?
Ні, але є купа сексу.
Гаразд.
Чому ти раптом зацікавився мною?
Я хочу бути поряд.
Ти мені не потрібен.
Ти не був поряд навіть тоді, коли зникла моя краща подруга.
Давай чесно, ти не хочеш бути тут.
Як і я. То нащо це все?
- Міло, стривай. Мені треба… - Знаю. Справа в тобі.
Завжди в тобі.
Міло.
Дієтична кола, вода.
Ви готові замовити?
Я так нічого й не вибрав.
Божечки, ти схожий на мерця.
Ти бачив мою собаку?
Ні, заходь.
Спочатку тобі треба подвійний віскі.
Ніщо краще не рятує колір обличчя.
Я вже всюди шукав.
Давно його нема?
З учорашнього вечора.
Може, він полює.
На зайця чи лисицю…
Та жінка…
Вона випустила його.
- Яка жінка? - Анна Шпіґель.
Вона неврівноважена, Гальберштедте.
- Що таке «неврівноважена»? - Має психоз.
- Поясни для звичайного смертного. - Вона…
Вона емоційно чутлива,
має викривлене сприйняття та коливання настрою.
Як моя колишня дружина.
Вона щось знає про зникнення Джозі.
Ти впевнений?
Дуже.
Що плануєш робити?
Це «маузер».
Надзвичайно маленький. Не дуже важкий, його легко носити.
Поклади під подушку.
Будь обережний.
Ні, не треба.
Якщо вона справді навіжена, ти маєш бути готовим.
Я ж психіатр.
Я роками займався такими людьми.
Мені не потрібна зброя.
Якщо вона тобі не потрібна, просто залиш під подушкою.
- Гірше не буде. - Ні, дякую.
Я хочу повернути собаку.
Вони тут.
Ми підібрали їх у Мауерпарку.
Вони пили горілку зі старшими підлітками.
Вона знепритомніла.
Джозі?
Усе гаразд.
ПОЛІЦІЯ
- Усе добре. - Ти покарана.
На місяць. Ніякого телевізору, інтернету.
І телефону.
Тату…
Ми не додзвонилися до її батьків.
Ти ба!
Можна залишити її вам?
Так, звісно.
Добре.
Ходімо, Міло.
Що ти тут робиш?
Можу спитати тебе те саме.
Що сталося?
Усе очевидно, хіба ні?
Вони пили.
Ці підлітки.
Я не мав відпускати Джозі.
Ваша дочка погано на неї впливає.
- Мені шкода! - Мені теж.
Ходімо.
Міло!
Я досі твій батько.
Відколи?
Агов, ходи сюди.
- Іди сюди. - Залиш мене.
Іди сюди.
Не стався до мене як до ляльки.
Я знаю, ти подорослішала.
Але тобі досі 13.
Зарано для алкоголю.
Мама має рацію. Це провокує в тебе болі та кровотечу.
Я в нормі.
Джозі…
Я принесу апельсиновий сік.
Тату?
Стукай наступного разу, добре?
АЗАТІОПРИН
Пане Рот?
Допомогти вам, докторе?
Ні.
У мене є все необхідне, дякую.
Тоді до завтра.
Так.
Побачимося завтра.
- Перепрошую, мені треба колеса. - Ага, відвали.
Справді. Мені треба.
Я не повторюватиму, старий. Зникни.
- У мене є гроші. - Невже? Скільки?
Три сотні.
Три сотні?
Покажи.
Покажи колеса.
Якщо тобі треба колеса, покажи срані гроші.
Гаразд, але не тут. Ходи.
Сінбаде?
Сінбаде!
Сінбаде, сюди!
ТЕРРІ
Ні!
Ні…
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський
Творчий керівник Марія Цехмейструк