Hallo?
Hallo!
Døren stod åben. Jeg...
Jeg ville bare se til Dem, hr. Larenz.
Hr. Larenz?
Hr. Larenz.
Hr. Larenz. Hallo, kan De høre mig?
Pis!
Bliv hos mig.
Send en ambulance. Selvmordsforsøg. Schwanenwerder, Inselstrasse 29.
Hr. Larenz! Tal til mig. Tal til mig!
Undskyld.
SEBASTIAN FITZEK’S THERAPY
Tak.
-Hvor længe... -De har sovet i 13 timer.
De fik et panikanfald.
Hvor er dr. Roth?
Det aner jeg ikke. Jeg kommer med Deres morgenmad.
HJEMKOMSTEN
Jeg har en patient, der ikke har kommunikeret i 24 måneder,
men nu er vågnet af sin koma.
Mener De, at jeg skal undskylde for det?
Det ville være på sin plads.
Det er ikke et spil, hvor man får point for at følge reglerne.
Man hjælper sine patienter eller ej.
Målet helliger ikke midlet, dr. Roth.
Ikke altid. Men nogle gange gør det.
De skulle spærres inde for det her.
Hvis De mener det, så sagsøg mig.
-Jeg er ikke bekymret for en sag. -Vær nu ikke så sikker!
Ingen bliver sagsøgt, Jeschke.
-Forstået? -Okay.
Hvis vi er færdige, har jeg en stuegang at indhente.
Det sker uden Dem i dag. De arbejder her hermed ikke længere.
Det mener De ikke.
De har en halv time til at rydde dit bord, ellers får jeg Dem fjernet.
Men jeg har et tilbud til Dem.
De får løn i kontraktens varighed,
og De modtager en gavmild fratrædelsessum
og en positiv anbefaling for Deres arbejde.
Er det alt?
Nej.
De skal love mig noget.
Alt, hvad der vedrører det her hospital,
forbliver bag lukkede døre.
Har vi en aftale?
Nej.
Kan jeg gøre noget for Dem?
Nej, jeg tror, det var det hele.
Tak for alt.
De er et godt menneske.
Okay.
Ines.
Måske er der én ting, De kan hjælpe mig med.
Er De blevet fyret?
Fremskridt kræver risici.
Jeg kan takke Dem for mit liv.
Tak, Ines.
Hvordan gjorde De det?
Ved hjælp af den toksikologiske rapport fra Deres selvmordsforsøg
udførte jeg eksperimenter, indtil jeg fandt modgiften.
Eksperimenter? Hvordan?
På rotter.
Hr. Larenz, vi har ikke tid.
Kan De huske den dag, De forsøgte at tage dit liv?
Nej.
De sagde: "Undskyld."
Hvad mente De?
Jeg ved det ikke.
Tænk.
Josy...
Jeg forlod hende. Måske...
Måske var det derfor.
Mila sagde tit, at Josy var utilpas derhjemme.
Utilpas?
Hun gik ikke i detaljer.
Anna Spiegel.
Har De overvejet, om hun måske var Deres underbevidstheds tankespind?
Spørgsmålet er, hvad repræsenterer hun?
Hvad med teaterplakaten? Den triggede tydeligvis noget i Dem.
Hvad?
Send mig tilbage. Til Parkum.
Hvad mener De?
Det er den eneste måde at finde sandheden på.
Det...
Det kan slå Dem ihjel.
Jeg tager chancen.
Hjælp mig. Jeg beder Dem.
Nej.
Nej, jeg beklager.
Ikke for den pris.
Viktor. Godt at se dig.
Mor?
Viktor.
Hvorfor er du ked af det? Du var så god.
Jeg er ikke ked af det. Alt er i orden.
Du skal tage dem, mor.
-Nej. -Lægen sagde, du har brug for dem.
Kom nu. Gør det for mig.
Du er hele min verden. Ved du det?
Du betyder alt for mig.
Hvor længe har De passet mig?
I cirka to år.
To år.
Nu hvor De ikke konstant ligger ned, heler Deres sår.
De er en stjerne, ved De godt det?
Alle siger, det er et mirakel.
AFSNIT 87 SANDE KRIMIHISTORIER
Er De fan af krimihistorier?
De må ikke sige det til min chef. De vil ikke se det.
Jeg siger ikke noget.
Hvis jeg må låne Deres mobil.
Det kan koste mig mit job.
Bentje...
Jeg beder Dem.
Ved De hvad?
Jeg tror, jeg glemte at give fru Neuman sine piller.
Er straks tilbage.
Riegger.
Undskyld mig?
Hallo?
Viktor?
Er det virkelig dig?
Ja, Roth sagde det. Jeg kunne ikke tro det.
Hvordan har du det, ven?
Jeg ville besøge dig,
men de sagde, at du ikke må få besøg.
Undskyld?
En pressemeddelelse?
Mila?
Hospitalet sagde, at du ikke arbejder der.
Kommer du indenfor?
Bor du her?
Ja. Midlertidigt.
Hold da op.
Gav jeg dig ikke den?
Jo. I 2019.
Nå?
Nå, hvad?
Blev du fyret?
Har det noget med det her at gøre?
"Viktor Larenz vågner af koma." Hvornår er det fra?
I morges.
Jeg har en Google Alert på Josy Larenz. Der står, at du vækkede ham fra koma.
Er det rigtigt?
Ja.
Har du brugt de sidste to år på det?
Jeg skyldte Viktor Larenz.
Og dig.
Meget.
Mig?
Jeg var en dårlig far.
Det er du stadig.
Ellers andet?
-Jeg ved ikke, hvor jeg skal starte... -Måske skulle vi gå ud.
Det her sted er for meget.
Ja...
Kollega.
De reagerer godt på fysioterapien. Det er jeg glad for at se.
Sig til, hvis De mangler noget.
En telefon.
Min erklæring blev frigivet til pressen.
Så der er ingen grund til at holde noget fra mig nu.
-Hvad mener De? -De...
De er bange for, at jeg sagsøger jer for fejlbehandling i to år.
Min advokat, Wolfgang Riegger.
Professor Gessl.
Perfekt timing. Professor Gessl.
Jeg skal bruge alle dr. Larenz' medicinske journaler.
En liste over hans medicin og de læger, der har behandlet ham.
Det må De gerne, men det er ikke nødvendigt.
Hr. Larenz modtog kun den bedste behandling.
Det er jeg sikker på. Jeg skal bruge dem alligevel.
Selvfølgelig.
Og før jeg glemmer det,
var jeg nødt til at tvinge mig ind til min klient.
Lad mig forstå det ret, professor. Dr. Larenz er ikke fange.
Han kan få besøg til enhver tid.
Det burde ikke være tilfældet, men vores sikkerhedsstandard er høj.
Det kan jeg se.
Jeg vil gerne tale med min klient privat.
Viktor.
Genopstanden fra de døde.
Undskyld.
Jeg håbede, at Viktor Larenz var nøglen til Josys forsvinden.
Jeg tog fejl.
Tænker du tit på Josy?
Hver dag.
Hun ønskede sig en hund.
Den skulle hedde Sindbad.
Men hun fik aldrig én.
Hun var altid spærret inde i det hus,
og hun havde ingen venner, før vi mødtes.
Det var trist.
Den eneste gang var Amsterdam. Hun var glad der.
Var det en skolerejse?
Der var ingen næseblod eller mavekramper.
Men da hun kom tilbage, begyndte det hele igen.
Hvorfor har du intet sagt?
Du var der aldrig.
Mila, kommer du?
-Jeg må videre. -Okay.
Jeg er glad for, at du besøgte mig.
Ja. Vi kan gøre det oftere. Hvis du vil.
Dr. Grohlke, det er Roth.
Jeg skal se Josephine Larenz' patientjournaler.
Ja, jeg kommer forbi.
Her. Mit nummer er allerede gemt.
Ved Isabell,
at jeg er tilbage?
Hun afbrød kontakten.
Hvor er hun?
Jeg ved det ikke.
Hvad leder du efter?
Min
toksikologiske rapport.
-Her. -Hvad skal du bruge den til?
Jeg skal vide, hvad jeg tog dengang. Den præcise dosis.
Har du min receptblok?
Har du...
I dit skivebord, som du sagde.
Jeg skal bruge en kuglepen.
Du skal gøre mig en tjeneste.
Hvad har du tænkt dig?
Stoler du på mig?
Lad være med at spørge.
Viktor. Josy kommer ikke tilbage.
Accepter det, og begynd at leve dit liv igen.
Mit liv?
Hvilket liv?
APOTEK
Skal du se hende?
Vær nu sød, Gustav, bliv. Tænk på Viktor. Vent nu. Jeg elsker dig.
Jeg behøver dig. Jeg elsker dig.
Se på dig selv. Du er ynkelig.
Mor?
Mor.
-Viktor, jeg... -Vær sød at gå.
Du må ikke være her, når de finder mig.
Du er min bedste ven.
Jeg skal fortælle dig noget.
Lad være.
Jeg beder dig.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Hej.
Hej, Sindbad.
Jeg har altid spekuleret på, hvorfor folk kommer til øen på denne tid af året.
Bortset fra dig er der ikke en eneste turist på Parkum.
Tak for selskabet.
PARKUM MINI-MARKED
Bentje.
Kender vi hinanden?
Er Anna Spiegel der?
Frk. Spiegel tjekkede ud i morges.
Okay.
Det var så lidt.
Fru Spiegel?
Rolig.
-Dr. Roth. -Dr. Grohlke.
Undskyld ventetiden.
-Jeg går. Skal jeg låse? -Det gør jeg. Vi ses i morgen.
Vi ses i morgen. Rart at se Dem, dr. Roth.
Her er Josy Larenz' journaler.
Vi foretog først en standard-allergiprøve. Ingen resultater.
Og så udvidede vi dem gradvist. Intet.
Josephines klager var kroniske, ikke?
Mens hun blev behandlet her, ja.
Dr. Grohlke. Min datter sagde,
at Josephine ikke havde symptomer i en uge på en skolerejse.
Ingen besvimelse, intet næseblod, intet.
Kan det være en tilfældighed?
Meget er muligt. Spørgsmålet er, om det er sandsynligt.
Kom.
Lad mig lige forstå det ret.
Det ville være forgiftning.
Det sagde De. Ikke jeg.
Lad os antage, at vi har en hypotetisk forgiftning.
Hvad ville man ordinere for at udløse den slags symptomer?
Alle mulige ting. Lad os starte med de nemme.
Et blodfortyndende middel for næseblodet.
Aspirin.
Præcis. Hvis man giver børn det regelmæssigt...
Hr. Grohlke?
Ved De, at medikamenter i piller bruger bærersubstanser?
Ja.
Såsom majsstivelse?
Hvis man er allergisk over for de bærersubstanser...
-Hvad ville symptomerne så være? -Næseblod,
-mavepine... -Besvimelsesanfald.
Hvis man ikke leder efter det, er det umuligt at finde.
Det ville kræve konstant kontakt.
Den slags forgiftning sker over flere år.
En nær ven af familien, en babysitter...
En forælder.
Hr. Roth. Jeg tror snart,
vi kan kalde Dem en stalker.
Det ved De mere om end jeg.
Sig mig,
siger Munchausen by proxy-syndrom Dem noget?
En kunstig lidelse, hvor gerningsmanden,
der har lidelsen, bevidst gør andre syge.
Korrekt. Normalt er det ens egne børn.
Josy Larenz blev forgiftet. Over flere år.
Enten af nogen i hendes familie eller af nogen tæt på familien.
Anklager De mig, hr. Roth?
De skjuler noget.
Og jeg finder ud af hvad.
Undskyld forstyrrelsen. Er De Viktor Larenz?
Ja.
Jeg er Anna Spiegel. Jeg har brug for et øjeblik af Deres tid.
Jeg var bedre sidste gang. Ikke?
Vil De ikke tilbyde mig tæpper? Eller Deres berømte te?
Kom.
Sid ned.
Lad os bytte roller denne gang.
Hvor er min datter?
Hvad gjorde De ved hende?
Mig?
Hvad tror De, jeg gjorde ved hende?
Jeg er bare Deres fantasi.
Jeg vil have sandheden.
Nogle gange kan sandheden slå folk ihjel.
Hr. Larenz? Hallo? Kan du høre mig?
Dr. Halberstaedt! Nødsituation!
Vi talte om pigen,
der var bange for at gå hjem, fordi der var ondskab der.
Hun holdt af sit hjem.
Hvorfor ville hun flygte?
Teenagere.
Var hun det?
Eller var hun et barn?
Et barn, der ikke ville være syg mere.
Når Josy ikke var hjemme,
fik hun det bedre.
Jeg ved ikke, hvad De mener.
De er bange.
For hvad?
Tillad det.
Hvem er du?
"Og red mig,
"som du engang reddede fra døden.
"Og nu, fra livet her,
"endnu en død."
-"Og red mig..." -Red mig...
-"...engang reddede fra døden." -Som du...
-"Og nu fra livet her..." -...fra livet her...
-"...endnu en død." -Endnu en død.
-"Og red mig..." -Red mig...
-"...som du engang reddede fra døden." -Reddede.
-"Og nu fra livet her... " -...fra livet her.
"Endnu en død."
"Og red mig,
"som du engang reddede fra døden...
"Og nu fra livet her, endnu en død."
"Og red mig, som du engang reddede fra døden.
"Og nu fra livet her, endnu en død."
"Og red mig, som du engang reddede fra døden.
"Og nu fra livet her, endnu en død."
Giv mig bolden, Riegger.
Goddag, Viktor.
Velkommen, Viktor.
-Puls? -Nej.
Defibrillator.
De ødelagde min familie.
Det er umuligt.
Jeg eksisterer kun
herinde.
Hold op med at bruge mig.
Mor?
Hold op.
-Mor? -Mor?
Hold op.
-Mor! -Mor!
Mor!
Hold op!
Forlad mig ikke, mor.
Du må ikke forlade mig.
Forlad mig ikke, Josy.
Jeg var ondskaben derhjemme.
Du skal tage det sidste skridt mod sandheden alene.
Det er måske for sent.
Vi er ved at dø nu.
-Lad til 150. -Ladt!
Slip!
Støder!
Oplad til 170.
-Ladt. -Slip!
Støder!
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor Toni Spring