Агов?
Агов!
Двері були відкриті. Я…
Просто хотів перевірити, як ви, пане Ларенц.
Пане Ларенц?
Пане Ларенц.
Пане Ларенц, агов! Ви мене чуєте?
Дідько!
Тримайтеся.
Мені потрібна швидка. Спроба самогубства. Шваненвердер, Інсельштрассе 29.
Пане Ларенц! Поговоріть зі мною!
Мені шкода.
«ТЕРАПІЯ» СЕБАСТІАНА ФІТЦЕКА
Дякую.
- Як довго я… - Ви були непритомні понад 13 годин.
У вас була панічна атака.
Де доктор Рот?
Поняття не маю. Зараз принесу сніданок.
ПОВЕРНЕННЯ
У мене є пацієнт, який понад 24 місяці не виходив
із коми.
Ви ж не хочете, щоб я вибачився за це?
Було б правильно.
Це не гра, де дають бали за дотримання правил.
Ви або допомагаєте пацієнтам, або ні.
Мета не виправдовує способи, докторе Рот.
Переважно. Та часом виправдовує.
Вас треба ув'язнити за це.
Якщо ви так гадаєте, то засудіть мене.
- Я не хвилююся через суд. - Я б не був таким самовпевненим!
Нікого не судитимуть, Єшке.
- Ясно? - Так.
Якщо ми закінчили, я хотів би закінчити свій обхід.
Сьогодні його здійснять без вас. Ви вже тут не працюєте, з цього моменту.
Та ви жартуєте.
У вас є пів години, щоб звільнити стіл, інакше я накажу вивести вас.
Та я зроблю вам пропозицію.
Вам платитимуть до кінця контракту,
ви отримаєте щедру компенсацію
та позитивний відгук про роботу тут.
І це все?
Ні.
Ви маєте дещо пообіцяти.
Усе, що стосується цієї лікарні,
має залишитися за закритими дверима.
Домовилися?
Ні.
Я можу щось для вас зробити?
Ні, гадаю, це все.
Дякую за все.
Ви хороша людина.
Гаразд.
Інес.
Можливо, ви можете мені з дечим допомогти.
Ви втратили свою роботу тут?
Який прогрес без ризику?
Я маю дякувати вам за своє життя.
Дякую, Інес.
Як ви це зробили?
Використовуючи токсикологічний звіт вашої спроби самогубства,
я проводив експерименти, поки не знайшов антидот.
Експерименти? Як?
На щурах.
Пане Ларенц, у нас немає часу.
Ви пам'ятаєте день, коли ви намагалися вкоротити собі віку?
Ні.
Ви сказали: «Мені шкода».
Що ви мали на увазі?
Я не знаю.
Подумайте.
Джозі…
Я кинув її. Можливо…
Можливо, через це.
Міла часто казала мені, що Джозі було некомфортно вдома.
Некомфортно?
Вона не конкретизувала.
Анна Шпіґель.
Ви не думали, що вона може бути витвором вашої підсвідомості?
Питання в тому, що вона собою являє?
Як щодо театральної афіші? Вона точно щось нагадала.
Що?
Відішліть мене назад. На Паркум.
Ви про що?
Це єдиний шлях дізнатися правду.
Це…
Це може вас убити.
Я готовий ризикнути.
Допоможіть мені, прошу.
Ні.
Ні, пробачте.
Нізащо.
Вікторе, рада тебе тут бачити.
Мамо?
Вікторе.
Чому ти сумна? Ти була чудова.
Я не сумна. Усе добре.
Ти маєш їх приймати, мамо.
- Ні. - Лікар сказав, що треба.
Прошу, заради мене.
Ти для мене цілий світ. Ти це знаєш?
Без тебе я ніщо.
Як давно ви дбаєте про мене?
Десь два роки.
Два роки.
Ви перестали постійно лежати, тож рани загоюються.
Ви справжня зірка, знаєте?
Усі кажуть, що це чудо.
ЕПІЗОД 87 - СПРАВЖНІ ЗЛОЧИНИ
Ви фанатка справжніх злочинів?
Не кажіть шефу. Бо мене не похвалять.
Ні пари з вуст.
Якщо позичите мені мобільний.
Я можу втратити роботу.
Бент'є…
Прошу.
Знаєте що?
Здається, я забула дати пані Ньюманн її таблетки.
Скоро повернуся.
Ріґґер.
Перепрошую?
Алло?
Вікторе?
Це справді ти.
Так, Рот сказав мені. Я не міг повірити.
Як ти, друже мій?
Я хотів навідатися,
але мені сказали, що до тебе не пускають.
Перепрошую?
Заяву в пресу?
Міла?
У лікарні сказали, що ти там не працюєш.
Хочеш зайти?
Ти тут живеш?
Так, тимчасово.
Господи.
Це ж я тобі подарувала?
Так, у 2019-му.
То?
То що?
Тебе звільнили?
Це пов'язано з оцим?
«Віктор Ларенц вийшов із коми». Коли це з'явилося?
Зранку.
Мені приходять згадки про Джозі Ларенц. Написано, що це ти його врятував.
Це правда?
Так.
Ти займався цим останні два роки?
Я заборгував Віктору Ларенцу.
І тобі.
Багато.
Мені?
Я був поганим батьком.
І досі є.
Щось іще?
- Не знаю, з чого почати… - Може, підемо звідси?
Ця аура не для мене.
Так…
Колего.
Ви гарно реагуєте на фізіотерапію. Я радий це бачити.
Дайте знати, якщо щось потрібне.
Телефон.
Преса отримала мою заяву.
Більше немає причин приховувати щось від мене.
- Ви про що? - Ви…
Ви боїтеся, що я засуджу вас за неправильне лікування впродовж двох років.
Мій адвокат, Вольфґанґ Ріґґер.
Професор Ґессл.
Якраз вчасно. Професоре Ґессл.
Мені потрібні всі медичні документи доктора Ларенца.
Перелік його ліків та лікарів, які його лікували.
Я можу це дати, але це вам не потрібно.
Пан Ларенц отримував лише найкраще лікування.
Я не сумніваюся. Мені однак потрібні документи.
Звісно.
Поки я не забув,
мені довелося силою вибороти право побачити клієнта.
Дозвольте поясню, професоре. Доктор Ларенц не в'язень.
Він може приймати відвідувачів.
Питання не в цьому, просто в нас дуже високі вимоги до безпеки.
Ясно.
А тепер я хочу поговорити з клієнтом віч-на-віч.
Вікторе.
Повсталий із мертвих.
Мені шкода.
Я сподівався, що Віктор Ларенц був ключем до зникнення Джозі.
Я помилявся.
Ти часто думаєш про Джозі?
Щодня.
Вона завжди хотіла собаку.
Хотіла назвати його Сінбадом.
Але собаки в неї не було.
Її завжди тримали в тому будинку,
у неї навіть друзів не було до нашої зустрічі.
Це так жахливо.
Лише в Амстердамі вона була щаслива.
Ви їздили туди зі школою?
Там у неї не було кровотеч з носу й не хапало живіт.
Та коли вона повернулася, усе почалося спочатку.
Чому ти мені не казала?
Тебе ніколи не було поруч.
Міло, ти йдеш?
- Мені час. - Звісно.
Я радий, що ти провідала мене.
Я теж. Можемо робити це частіше. Якщо хочеш.
Докторе Ґроглке, це Рот.
Мені треба глянути на документи Джозефін Ларенц.
Так, я зайду.
Ось. Мій номер уже збережений.
Ізабелль знає,
що я прокинувся?
Вона обірвала зв'язок.
Де вона?
Я не знаю.
Що ти шукаєш?
Звіт
про мій токсикологічний аналіз.
- Ось він. - Нащо він тобі?
Маю знати, що я тоді прийняв. Точну дозу.
У тебе є ліки, які я виписав?
Ти…
У тебе в столі, як ти й сказав.
Ручка. Мені потрібна ручка.
Зроби мені послугу.
Що ти задумав?
Ти мені довіряєш?
Жодних питань, прошу.
Вікторе, Джозі не повернеться.
Прийми це і почни жити своїм життям.
Моїм життям?
Яким життям?
АПТЕКА
Ти йдеш до неї?
Прошу, Ґуставе, залишся. Подумай про Віктора. Не йди. Я тебе кохаю.
Ти мені потрібен, я тебе люблю.
Глянь на себе, ти жалюгідна.
Мамо?
Мамо.
- Вікторе, я… - Іди вже, прошу.
Ти не маєш бути тут, коли мене знайдуть.
Ти мій кращий друг.
Я маю дещо сказати тобі, Вікторе.
Не треба.
Прошу.
Я знаю, що роблю.
Привіт.
Привіт, Сінбаде.
Мене завжди цікавило, чому люди приїжджають на острів о цій порі року.
Окрім вас на Паркумі більше немає туристів.
Дякую за компанію.
МІНІМАРКЕТ ПАРКУМА
Бент'є.
Ми знайомі?
Анна Шпіґель тут?
Пані Шпіґель заїхала зранку.
Гаразд.
Будь ласка.
Пані Шпіґель?
Спокійно.
- Докторе Рот. - Докторе Ґроглке.
Пробачте, що довелося стільки чекати.
- Я вже йду. Закрити все? - Я сам. До завтра.
Побачимося завтра. Рада бачити, докторе Рот.
Ось документи Джозі Ларенц.
Спершу ми зробили стандартні тести на алергію. Жодних результатів.
Тоді ми поступово розширили їх. Нічого.
Джозефін мала хронічні скарги, так?
Поки вона лікувалася тут — так.
Докторе Ґроглке. Моя дочка сказала,
що в Джозефін не було симптомів цілий тиждень під час шкільної поїздки.
Ніяких запаморочень, кровотечі з носа, нічого.
Це може бути випадковістю?
Багато чого можливо. Питання в тому, чи це правдоподібно.
Ходіть зі мною.
Скажу прямо, на випадок, якщо я не так зрозумів.
Тоді мова йшла б про отруєння.
Це ви сказали. Не я.
Припустимо, що в нас є гіпотетичне отруєння.
Що вам треба було б виписати, щоб запустити подібні симптоми?
Багато. Купу всього. Почнімо з найпростішого.
Засіб для розрідження крові — для крові з носа.
Аспірин.
Саме так. Якщо регулярно давати його дітям…
Пане Ґроглке?
Ви знаєте, що медичні речовини в таблетках використовують речовини-носії?
Так.
Як-от кукурудзяний крохмаль?
Якщо маєте алергію на ці речовини…
- Які будуть симптоми? - Кров з носа…
- Біль у животі… - Запаморочення.
Якщо не шукати прицільно, їх неможливо знайти.
Це мав бути хтось у постійному контакті.
Такі отруєння тривають роками.
Близький друг сім'ї, няня…
Хтось з батьків.
Пане Рот. Гадаю, вас можна
звинуватити в переслідуванні.
Вам про таке більше відомо.
Скажіть мені,
вам про щось говорить делегований синдром Мюнхгаузена?
Удаваний розлад, при якому злочинець,
потерпілий, спеціально робить хворими інших.
Вірно. Зазвичай власних дітей.
Джозі Ларенц труїли. Кілька років.
Або хтось із родини, або хтось близький до родини.
Ви звинувачуєте мене, пане Рот?
Ви щось приховуєте.
І я дізнаюся, що саме.
Вибачте, що турбую. Ви Віктор Ларенц?
Так.
Я Анна Шпіґель. Мені треба лише кілька хвилин.
Минулого разу в мене краще вийшло. Так?
Не запропонуєте ковдру? Чи ваш відомий чай?
Заходьте.
Сідайте.
Поміняймося ролями.
Де моя дочка?
Що ви з нею зробили?
Я?
Як гадаєте, що я з нею зробила?
Я лише витвір вашої уяви.
Я хочу правду.
Іноді правда вбиває.
Пане Ларенц? Агов? Ви мене чуєте?
Докторе Гальберштедте! Критична ситуація!
Ми говорили про дівчинку,
яка боялася йти додому, бо там було зло.
Вона любила бути вдома.
Чому ж вона хотіла втекти?
Підлітки.
Ось ким вона була?
Чи таки дитиною?
Дитиною, яка більше не хотіла бути хворою.
Коли Джозі була не вдома —
почувалася краще.
Я не знаю, про що ви.
Ви боїтеся.
Чого?
Зізнайтеся.
Хто ти?
«І порятуй мене,
як вже від смерті рятував.
Тож зараз —
від другої смерті».
- «І порятуй мене…» - І порятуй мене…
- «Як вже від смерті рятував». - Як вже…
- Тож зараз… - …зараз…
- «…від другої смерті». - Від другої…
- «І порятуй мене…» - І порятуй…
- «…як вже від смерті рятував». - Як вже рятував…
- «Тож зараз…» - …тож зараз…
«Від другої смерті».
«І порятуй мене,
як вже від смерті рятував…
Тож зараз — від другої смерті».
«І порятуй мене, як вже від смерті рятував.
Тож зараз — від другої смерті».
«І порятуй мене, як вже від смерті рятував.
Тож зараз — від другої смерті».
Дай мені м'яч, Ріґґере.
Привіт, Вікторе.
Вітаю, Вікторе.
- Пульс? - Нема.
Дефібрилятор.
Ви знищили мою сім'ю.
Це неможливо.
Я існую лише
тут.
Годі мене використовувати.
Мамо?
Припиніть.
- Мамо? - Мамо?
Годі.
- Мамо! - Мамо!
Мамо!
Припини!
Не залишай мене, мамо.
Не залишай мене.
Не залишай мене, Джозі.
Це я був злом удома.
Ти маєш самостійно зробити останній крок до правди.
Можливо, уже запізно.
Ми тепер помираємо.
- Набір заряду 150. - Заряджено!
Відійти!
Шок!
Набір заряду 170.
- Заряджено. - Відійти!
Шок!
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський
Творчий керівник: Марія Цехмейструк