Adrenalin.
Jeden miligram.
Asystolie.
Fibrilace.
Defibrilátor, rychle!
-Nabít na 150. -Nabito.
Pozor!
Nenávidím tě!
Nabít na 170.
-Nabito. -Pozor!
Ano, haló?
Dobrý večer, pane Larenzi. Tady Roth. Promiňte, že vás ruším tak pozdě.
Musím s vámi mluvit.
Kde jste našel batoh mé dcery?
Za našimi popelnicemi.
Mila tajně koupila dvě jízdenky do Amsterdamu.
Mojí kreditkou. Na zítřek.
No a?
Jsou pro Milu a Josy.
Co prosím?
Nevím, co si myslely.
V žádném případě.
To by moje dcera neudělala.
Nikdy by mi nelhala.
Odjezd v 8.00.
Hlavní nádraží.
To byl určitě Milin nápad.
Omlouvám se, ale vaše dcera má špatný vliv
na Josy už od začátku.
Měl jsem zasáhnout dřív.
Neberte si to tak.
Je jim 13. Dělat potíže k tomu patří.
Ano.
Konečně se vám podařilo stáhnout moji rodinu na svou úroveň.
Josy, musím s tebou mluvit.
Josy!
Ještě se zlobíš?
Dal jsi mi domácí vězení.
Pořád můžeš chodit do školy.
Díky, tati. To mám dovoleno?
Vážně mi dovolíš jít do školy?
Úplně samotné?
-Zase tě bolí břicho? -Nech mě.
Nic nesmím.
Žádný telefon, internet, nic. Jen proto, že jsem chtěla jít ven.
Byla jsi v Mauerparku, opilá.
Vím, že je to teď špatné, ale to přejde.
Kdy?
Až máma přestane být naštvaná.
-Tak ji k tomu přiměj. -Nemůžu.
Tak proč jsi tady?
My dva máme dohodu, vzpomínáš?
Vždycky si říkat pravdu.
Ano.
Tak se chci zeptat, jestli je něco špatně.
Kromě toho, že jsem tady zavřená?
Nic jiného?
-Nechceš mi nic říct? -Ne.
Dívej se na mě, když mluvíš!
Ne, tati. Upřímně. Nechci ti nic říct.
Holčičí přísaha a tak.
Tati?
Ano?
Zase jsi nezaklepal.
SEBASTIAN FITZEK: TERAPIE
Bože, Viktore.
Proč se tu tak plížíš?
Něco jsem hledal.
Můžeš zítra odvézt Josy do školy? Musím k doktorovi.
Ano, jistě. Samozřejmě.
Budeš tam jen stát, nebo půjdeš do postele?
Hned přijdu.
Buď potichu.
PRAVDA
DEN JOSYINA ZMIZENÍ
-Nemám hlad. -Sněz to.
Hej.
Dobré ráno.
Dobré.
Počasí nevypadá dobře. Že jo?
-Jez. -Ale já nemám hlad.
Tak aspoň vypij ten džus.
Udělej, co říkám, nebo uvidíš.
-Žádná snídaně. -Co se děje?
-Vy jste se oba zbláznili? -Viktore.
-Vím, co jste plánovaly s Milou. -Co?
Řekni jí to.
Jaký nesmysl
si vzala do hlavy tentokrát?
Chtěly
jet do Amsterdamu.
Už měly jízdenky.
Je to pravda?
Josy, co to s tebou je?
Já to vzdávám.
Musím jít k doktorovi.
-Můžu jít do školy? -Dneska ne!
Nenávidím vás.
Nenávidím tě!
PESTICID
-Viktore. -Wolfgangu, věděl jsem to.
Věděl jsem to.
Jsi v pořádku?
-Je to Isabell. -O čem to mluvíš?
Pokusila se otrávit Josy.
-Co to říkáš? -Wolfgangu...
Chce se nás zbavit kvůli penězům.
Viktore, poslouchej.
To je nesmysl.
Musím jít. Musíme odsud vypadnout.
Viktore.
-Pojď. -Co?
Musíme jít.
-Kde jsi vzal můj batoh? -Od Milina táty. Pojď!
Kam jedeme?
Mámě není dobře. Je nemocná. Už jí nemůžeme věřit.
Ale neboj se. Nedovolím, aby se ti něco stalo.
To bolí!
Pojď.
Je zpátky.
Běž.
-Co se děje? -Teď ne.
-Co se děje? -Pojď!
Musíme se schovat. Pojď.
Proč?
Josy! Viktore!
Pojď! Rychle!
Tudy.
Skrč se. K zemi.
Co se děje?
Josy? Viktore?
Jak dlouho dokážeš zadržet dech?
Ve vodě? Jsi blázen?
Josy, je důležité, abys udělala, co ti řeknu.
Pojď.
-Pojď. -Ale proč...
Tati...
Vydrž.
Josy?
Je konec. Dokázali jsme to.
Všechno je v pořádku.
Je konec.
Josy?
Ne.
Josy!
Ne!
No tak!
Můžete!
Šok!
Josy.
Sinusový rytmus.
Tati.
Díky bohu.
Změřte mu tlak.
Měřím.
Skvělý příběh, Viktore.
Ale řekli jsme, že chceme pravdu.
Je naživu. Josy je naživu.
Podívej se pořádně.
Je zpátky.
LNĚNÝ OLEJ
Josy!
Viktore!
Josy!
No tak!
Pojď.
Všechno bude v pořádku.
Josy?
-Josy! -Cítím se mnohem lépe.
-Nemůžeme prostě jet domů? -Určitě ne.
Jedeme k doktorovi.
Byl jsem to já.
Zabil jsem ji.
Zabil jsem Josy.
To je konec terapie.
Ano.
Od teď se budeš muset obejít beze mě.
Hodně štěstí.
KLINIKA
Nikam se s ním nedostanu. Odmítá veškerou léčbu.
Všiml jste si někdy té praskliny?
Prosím?
Té praskliny.
Tam nahoře.
Je nová?
Nebo tam byla vždycky?
Mám pocit, že se všechno kolem mě
rozpadá.
Co budeme dělat s Larenzem?
Nechce se nechat léčit vůbec? Nebo jen od vás?
Chce mluvit jen s Rothem.
S nikým jiným.
Ani se svým právníkem?
S ním rozhodně ne.
Když chce Rotha,
dejte mu ho.
-Ines. -Chtěl jste mě vidět?
Posaďte se.
Posaďte se, prosím.
Když jsme mluvili naposledy,
chtěla jste změnu zaměstnání.
Není to tak?
Když jsme spolu mluvili naposledy, říkal jste,
že jsem na hlavní sekretářku stará.
Ne.
Ale ano.
To jsme si asi špatně rozuměli.
Slyšela jsem, že je to místo
zase volné.
Chtěl bych vám ho nabídnout.
Co říkáte?
Co je to?
Dopis, ve kterém mi dáváte výpověď.
S okamžitou platností.
Se zvážením mé nashromážděné dovolené
a odstupného ve výši dvou let platu.
Za moje věrné služby.
Vy to
musíte jen...
podepsat.
Paní Mergentheimerová.
Za všechny ty roky, co jsem tady,
jsem viděla všechno.
Opravdu všechno.
Ale nebojte se.
Budu mlčet jako hrob.
-Pane Rothe! -Já vím.
Děkuji, že jste přišel tak brzo.
Radši tady než v garáži.
Prosím, posaďte se.
Víte, co se stalo?
Vrátil se na Parkum.
Prosím?
Chce se přiznat.
Chce se přiznat, že zabil Josy.
Udělal to?
Proč budit spící vlky?
Nezajímá vás, co se opravdu stalo?
Zajímá mě, co je nejlepší pro Viktora.
Věří vám. Rozmluvte mu to.
Jste jeho právník.
Nechce mě vidět.
Telefonovali jsme spolu. Rozčílil jsem se.
Rozčílil?
Proč?
Zrovna dostal zpátky svůj život.
Nechci, aby ho zase zahodil.
Řekněte mi, jak někdo získá opiáty
a psychofarmaka,
když je připoutaný k posteli a neschopný pohybu?
Jak to mám vědět?
Zjistit, kdo vyzvedl recept na jméno Viktora Larenze,
nezabere víc než půl dne.
Nelíbí se mi váš tón.
Mně se nelíbí vaše lži.
Co tím chcete říct?
Za celou mou kariéru se jedna věc nikdy nezměnila.
Jakmile se tajemství provalí, všichni se cítí lépe.
Není vám dobře.
Co děláte, nikomu nepomáhá.
Jen jsem chtěl pomoct nejlepšímu příteli.
Kde je Isabell Larenzová?
Budu k vám upřímný, kdyby to bylo na mně,
už byste sem nevkročil.
Já budu také upřímný. Je mi jedno, co si myslíte.
Vypadněte.
-Podle předpisů musím... -Vypadněte!
Tady.
Jestli se chcete zabít,
udělejte to pořádně.
Ale vaši dceru to zpátky nepřivede.
A ani nezískáte odpuštění.
V odpuštění nevěřím.
Můj předchůdce zatajil chybu ve vaší léčbě.
Vydíral jsem ho,
abych se stal vedoucím tohoto oddělení.
Kvůli vám.
Kvůli Josy.
A kvůli Mile.
Udám se.
Co řeknete?
Co?
Že jste měl vizi, když jste byl v kómatu?
Víte jistě, že se to stalo, jak si myslíte?
Jste si vědom, že je tu další oběť?
Isabell.
Nemůžu...
I kdybych mohl, nevím, kde je.
Já ano.
Za jak dlouho tam budeme?
Asi za hodinu.
Ještě hodinu.
Mluvím anglicky.
Doufám, že je to špatná adresa.
Tady?
To je adresa, kterou jste mi dal.
Jsme tady.
Možná tam nikdo není.
Připraven?
Ne.
Ať už to mám za sebou.
Kdo je tam?
Paní Larenzová, tady Roth.
Předpokládám, že jste byla informována.
Pustíte nás dovnitř?
Isabell.
Ahoj, Viktore.
Máš to tu hezké.
Proč jsi tady, Viktore?
Já... Chtěl jsem...
Omlouvám se.
K čemu to je?
Abys ulevil svému svědomí?
Ne.
Tak...
Co od toho očekáváš?
Udám se policii.
Viktore...
Kde je tělo?
Prosím?
Nikdy ji nenašli. Kde je tělo?
Chci, abyste odešli.
Sindibáde, pojď sem.
Sindibáde?
Je tady?
Josy.
Je pravda, co mi o tobě máma řekla?
Nikdy jsem ti
nechtěl ublížit.
Tati?
Příště zaklepej, než vejdeš.
Ale to jsi udělal.
Ublížil jsi jí.
Ubližoval jsi jí celé roky.
Nezakláněj se.
Předkloň se. Ano.
Brzy to přejde.
Děkuju.
Je to i moje dcera!
Rozumíš?
Věděl jsi, že je alergická.
Chtěl sis ji udržet blízko.
Přenesený Münchausenův syndrom.
Otrávil jste ji.
Tati, já...
Nechtěl jsem tě ztratit.
Mami!
Nechtěl jsem ztratit nikoho dalšího.
Nemůžu.
Musela jsem ji chránit.
Před tebou.
Isabell?
Právě mi volal Viktor.
Stalo se něco?
Říká, že jsi otrávila Josy.
Nezněl dobře.
Hned se vrátím.
-Isabell, buď opatrná. -Už toho mám dost.
Musíme odsud Josy dostat.
-Wolfgangu? -Ano.
Budu tam hned, jak to půjde. Dobře?
Josy?
Viktore!
LNĚNÝ OLEJ
Pojď, Josy, musíme...
Josy, pojď.
Pojď. Musíme si pospíšit.
Musíme se vrátit. Pojď.
Zvládneme to. Pojď se mnou.
Jdeme.
Ne!
Josy! Ne!
Josy!
Josy,
zůstaň se mnou.
Josy!
Bože můj!
Jen jsem chtěla, aby ti bylo dobře.
Já vím, mami.
Isabell!
Kde jsi?
Tady dole, u mostu.
Proboha!
To udělal on?
Musí odsud pryč. Od něj.
Jak to chceš udělat?
Nesmí se k ní přiblížit.
To není možné.
Nikdy to nedovolí.
-Viktore? -Isabell.
Josy zmizela.
Isabell?
Slyšela jsi, co jsem řekl?
O čem to mluvíš?
Je pryč!
Josy je pryč! Jsem u doktora a nevím, kde je!
Nevím, kde je!
Viktore!
Nevíš, jaké to může mít následky.
Mám čekat, až ji příště zabije?
Sama to nedokážu.
Wolfgangu, pomoz mi.
Pomoz nám.
Wolfgang nám pomohl.
Díky němu jsme byly schopné tady začít nový život.
Myslel sis, že Josy zmizela.
Tak jsme to zařídili.
Neboj se.
Už se sem nikdy nevrátím.
Je šťastná?
Šťastnější než kdy předtím.
To je dobře.
Ano, paní Bartmannová.
Uděláme to.
Ano, to mohu také obstarat.
Žádný problém. Ano.
Přesně.
Paní Bartmannová? Zavolám za chvilku.
Na slyšenou.
Dobrý den.
-Dobrý. -Tak co?
Co tomu říkáte?
Našla jste své povolání.
A vy?
Našel jste své?
Znovu, ano.
Někdy se zastavte.
Zastavím.
A přinesu pěknou rostlinu.
Jednu už mám.
Těch není nikdy dost.
Mimochodem, vaše objednávka dorazila.
Mám vám to ukázat?
Je velmi vzácná. Líbí se vám?
Ano, je hezká.
Musí být pro někoho výjimečného.
Říkal jsem si, za jak dlouho po výpovědi
ke mně přilezete.
Něco jsem vám přinesl.
Pro vaši sbírku růží.
Asi o mně neřeknete nic hezkého.
Nedokážete si představit, jak špatně o vás můžu mluvit.
Pane profesore, je mi to upřímně líto.
Neviděl jsem jinou možnost...
Než mě vydírat.
Když zmizela Josy Larenzová,
přišel jsem i o svou dceru.
Poslední dva roky
se snažím napravit své chyby.
Co to rád říkal
váš bývalý mentor Larenz?
„Bez rizika není pokroku.“
Vyhrál jste.
Já prohrál.
Nevidím se jako vítěz.
A myslíte, že mi to nějak pomůže?
Ne.
Ale pomáhá to mně.
Rothe, vím, proč jste tady.
Chcete rozhřešení.
Odpuštění.
Ale tady ho nenajdete.
Tati.
No tak, tati. Úsměv.
Takhle ne.
Pořádně.
Tak takhle.
Dávej na sebe pozor.
-Vážně, tati? -Amsterdam je nebezpečný.
Je plný drogových dealerů.
Ano, ale už nejsme děti.
Je ti teprve 16.
Ahoj.
Rád tě vidím.
Díky.
Je fajn, že to nemusíme dělat tajně.
Máte všechno? Mobily? Pasy?
-Jistě, tati. -Dobře.
Podívejte se znovu. Radši se ujistěte.
Mám všechno.
Musíme se někde stavit.
Máme dost času?
Vlak odjíždí za dvě hodiny.
Jsi si jistá?
Ano.
Naprosto jistá?
Posledních pár týdnů byl odtažitý.
Tak... Nelekni se, až ho uvidíš.
Ahoj, tati.
Překlad titulků: Ludmila Vodičková
Kreativní dohled: Tereza Němcová