Adrenalin.
Ett milligram.
Asystoli.
Flimmer.
Hjertestarter, fort!
-Lad opp til 150. -Ladet.
Trekk unna!
Jeg hater deg.
Lad opp til 170.
-Ladet. -Trekk unna!
Ja, hallo?
God kveld, Larenz. Det er Roth. Beklager å bry deg så sent.
Jeg må snakke med deg.
Hvor fant du min datters ryggsekk?
Bak søppelkassene våre.
Mila kjøpte i all hemmelighet to togbilletter til Amsterdam.
Med kredittkortet mitt. Til i morgen.
Og så?
Billettene er til Mila og Josy.
Unnskyld?
Jeg vet ikke hva de tenkte på.
Utelukket.
Hun ville ikke ha gjort det.
Hun ville aldri ha løyet.
Avgang 20.00.
Sentralstasjonen.
Det var helt klart Milas idé.
Beklager, dattera di har hatt en dårlig innflytelse
på Josy fra starten av.
Jeg burde ha grepet inn før.
Ikke ta det så ille opp.
De er 13 år. Trøbbel hører til den alderen.
Ja.
Du har endelig klart å få familien min ned på ditt nivå.
Jeg må snakke med deg, Josy.
Josy!
Er du fortsatt sint?
Du ga meg husarrest.
Du kan fortsatt gå på skolen.
Takk, pappa. Får jeg lov?
Får jeg virkelig lov til det?
Helt på egen hånd?
-Har du mageknip igjen? -Slutt.
Får ikke lov til noe.
Verken mobil eller Internett. Ingenting. Bare fordi jeg ville gå ut.
Du var på Mauerpark, full.
Jeg vet det føles ille, men det vil gå over.
Når?
Når mamma ikke er sint lenger.
-Så få henne til å slutte å være det. -Jeg kan ikke det.
Så hvorfor er du her?
Husker du at vi gjorde en pakt?
At vi alltid skulle snakke sant.
Ja.
Så jeg ville vite om det er noe du tenker på.
Bortsett fra at jeg er innelåst her?
Ingenting annet?
-Ingenting du vil fortelle meg? -Nei.
Se på meg!
Nei, pappa. Det er sant. Jeg har ikke noe å fortelle.
Løfte med lillefinger.
Pappa?
Ja?
Du glemte å banke på igjen.
SEBASTIAN FITZEK’S THERAPY
Herregud, Viktor.
Hvorfor sniker du deg rundt?
Jeg lette etter noe.
Kan du kjøre Josy til skolen i morgen? Jeg har time hos legen.
Ja, selvfølgelig.
Skal du bare stå der, eller kommer du og legger deg?
Jeg kommer straks.
Ikke bråk.
SANNHETEN
DAGEN JOSY FORSVANT
-Jeg er ikke sulten. -Spis det.
Hei.
God morgen.
Morn.
Været ser ikke så bra ut. Eller hva?
-Spis. -Men jeg er ikke sulten.
Så drikk iallfall juicen.
Gjør som jeg sier, ellers får du se hva som skjer.
-Ingen frokost. -Hva skjer?
-Har det klikket for deg? -Viktor.
-Jeg vet hva du planla med Mila. -Hva?
Si det.
Hva for noe tøv
har hun fått deg til å gjøre nå?
De ville
dra til Amsterdam i dag.
De har allerede kjøpt billetter.
Er det sant?
Josy, hva feiler det deg?
Jeg gir opp.
Jeg må dra til legetimen.
-Kan jeg dra på skolen? -Ikke i dag!
Jeg hater dere begge.
Jeg hater deg!
INSEKTMIDDEL
-Viktor. -Wolfgang, jeg visste det.
Jeg visste det.
Går det bra?
-Det er Isabell. -Hva snakker du om?
Hun prøvde å forgifte Josy.
-Hva er det du sier? -Wolfgang...
Hun vil kvitte seg med oss for pengene.
Viktor, hør her.
Det er tøv.
Jeg må dra. Vi må vekk.
Viktor.
-Kom. -Hva er det?
Vi må dra.
-Hvor fikk du sekken min? -Milas far. Kom!
Hvor skal vi?
Mamma er ikke frisk. Hun er syk. Vi kan ikke stole på henne lenger.
Men ikke vær redd. Jeg skal ikke la noe skje med deg.
Det gjør vondt!
Kom igjen.
Hun er tilbake.
Fort.
-Hva er det som skjer? -Ikke nå.
-Hva skjer? -Kom igjen!
Vi må gjemme oss. Kom.
Hvorfor det?
Josy! Viktor!
Kom igjen! Fort!
Denne veien.
Ned.
Hva er det som skjer?
Josy? Viktor!
Hvor lenge kan du holde pusten?
I vannet? Er du gal?
Josy, det er viktig at du gjør som jeg sier.
Kom.
-Kom igjen. -Men hvorfor...
Pappa...
Vent.
Josy?
Det er over. Vi klarte det.
Alt er i orden.
Josy?
Nei.
Josy!
Nei!
Kom igjen!
Trekk unna!
Sjokk!
Josy.
Sinusrytme.
Pappa.
Gudskjelov.
Mål blodtrykket hans.
Måler.
For en flott historie, Viktor.
Men vi sa at vi ville ha sannheten.
Hun er i live. Josy er i live.
Se. Se nærmere.
Hun er tilbake.
LINFRØOLJE
Josy!
Viktor!
Josy!
Kom igjen!
Kom.
Alt ordner seg.
Josy?
-Josy! -Jeg føler meg mye bedre.
-Kan vi ikke bare dra hjem? -Absolutt ikke.
Vi skal til legen.
Det var meg.
Jeg drepte henne.
Jeg drepte Josy.
Det er slutten på terapien.
Ja.
Fra nå av må du klare deg uten meg.
Lykke til.
PARK KLINIKK
Jeg kommer ingen vei med ham. Han nekter enhver form for terapi.
Har du lagt merke til sprekken?
Unnskyld?
Sprekken.
Der oppe.
Er den ny?
Eller har den alltid vært der?
Jeg har følelsen av at alt rundt meg
raser sammen.
Hva skal vi gjøre med Larenz?
Vil han overhodet ikke bli behandlet? Eller bare ikke av deg?
Han vil bare snakke med Roth.
Ingen andre.
Ikke med advokaten sin?
Han vil uttrykkelig ikke snakke med ham.
Vil han ha Roth...
...så gi ham Roth.
-Ines. -Ville du snakke med meg?
Sett deg.
Vær så snill.
Sist vi snakket,
ville du ha en ny jobb.
Stemmer ikke det?
Sist vi snakket sammen,
var jeg for gammel til å bli hovedsekretæren din.
Nei.
Jo.
Vi må ha misforstått hverandre.
Jeg hørte at stillingen
er tilgjengelig igjen?
Jeg vil svært gjerne at du tar jobben.
Hva tror du?
Hva er dette?
Brevet sier at du sparker meg.
Med umiddelbar virkning.
Tatt i betraktning mine akkumulerte ti uker med ferie,
pluss et sluttoppgjør på to års lønn.
For min lojale tjeneste.
Alt du
trenger å gjøre...
...er å signere.
Fru Mergentheimer.
All den tida jeg har vært her...
...har jeg sett alt.
Virkelig.
Men slapp av.
Jeg skal være stille som i grava.
-Herr Roth. -Jeg vet det.
Takk for at du kommer så snart.
Bedre her enn i parkeringshuset.
Sett deg.
Vet du hva som skjedde?
Han var på Parkum igjen.
Unnskyld?
Han vil tilstå.
Han vil tilstå at han drepte Josy.
Gjorde han det?
Hvorfor grave i fortida?
Er du ikke interessert i hva som skjedde?
Jeg er interessert i Viktors beste.
Han stoler på deg. Snakk ham fra det.
Du er advokaten hans.
Han vil ikke treffe meg.
Vi snakket på telefonen. Jeg ble sint.
Sint?
Hvorfor det?
Han fikk nettopp livet tilbake.
Han må ikke kaste det bort igjen.
Si meg, hvordan skaffer man opiater
og psykofarmaka
når man ligger spent fast i senga?
Hva vet vel jeg?
Å finne ut hvem som fant kontrollerte stoffer for Viktor Larenz
burde ta toppen en halv dag.
Liker ikke tonen din.
Jeg liker ikke løgnene dine.
Hva er det du sier?
Hør her. I alle årene jeg har praktisert, har én ting alltid vært likt.
Så snart hemmelighetene ligger på bordet, føler alle seg bedre.
Du føler deg ikke bra.
Det du gjør, hjelper ingen.
Jeg vil bare hjelpe bestevennen min.
Hvor er Isabell Larenz?
La meg være ærlig. Hadde det vært opp til meg,
ville du aldri satt fot her igjen.
La meg være ærlig. Jeg bryr meg ikke om hva du mener.
Kom deg ut.
-Ifølge forskriftene må jeg... -Ut!
Her.
Hvis du vil ta livet av deg,
gjør det skikkelig.
Men du får ikke tilbake dattera di.
Og du får ikke tilgivelse heller.
Jeg tror ikke på tilgivelse.
Min forgjenger skjulte en feil han gjorde i behandlingen av deg.
Jeg utpresset ham
for å bli leder for denne avdelingen.
For deg.
For Josy.
Og for Mila.
Jeg melder meg.
Hva skal du si?
Hva?
At du fikk en visjon mens du var i koma?
Er du sikker på at det skjedde slik du tror?
Er du klar over at det er et annet offer?
Isabell.
Jeg kan ikke...
Selv om jeg kunne det, vet jeg ikke hvor hun er.
Det gjør jeg.
Hvor lenge er det til vi er framme?
Omtrent en time.
En time igjen.
Jeg kan snakke engelsk.
Jeg håper det er feil adresse.
Her?
Det var adressen du ga meg.
Vi er framme.
Kanskje det ikke er noen her.
Klar?
Nei.
La oss bli ferdig med det.
Hvem er det?
Fru Larenz, det er Roth.
Jeg antar du ble informert.
Får vi komme inn?
Isabell.
Hallo, Viktor.
Du har et fint hus.
Hvorfor er du her, Viktor?
Jeg ville...
Unnskyld.
Hva hjelper det?
Er det for å lette samvittigheten?
Nei.
Så...
Hva håper du på?
Jeg skal melde meg hos politiet.
Viktor...
Hvor er liket?
Unnskyld?
Hun ble aldri funnet. Hvor er liket?
Jeg vil at dere skal gå.
Sindbad, kom hit.
Sindbad?
Er hun her?
Josy.
Er det sant, det mamma sier om deg?
Jeg ønsket aldri
å skade deg.
Pappa?
Bank på før du kommer inn neste gang.
Men det gjorde du.
Du skadet henne.
Du skadet henne i årevis.
Ikke len deg bakover.
Framover. Ja.
Det går snart over.
Takk.
Hun er min datter!
Forstått?
Du visste at hun var allergisk.
Du ville ha henne nær deg.
Münchhausen by proxy.
Du forgiftet henne.
Pappa, jeg...
Jeg ville ikke miste deg.
Mamma!
Jeg ville aldri miste noen igjen.
Jeg kan ikke.
Jeg måtte beskytte henne.
Mot deg.
Isabell?
Jeg fikk en telefon fra Viktor.
Har det skjedd noe?
Han sa du forgiftet Josy.
Han hørtes ikke frisk ut.
Jeg drar tilbake straks.
-Isabell, vær forsiktig. -Jeg har fått nok.
Vi må få Josy bort herfra.
-Wolfgang? -Ja.
Jeg kommer så fort jeg kan. Ok?
Josy?
Viktor!
LINFRØOLJE
Kom igjen, Josy, vi må...
Kom igjen, Josy.
Kom igjen. Vi må skynde oss.
Vi må gå tilbake. Kom.
Vi kan klare det. Bli med meg.
Kom igjen.
Nei!
Josy! Nei!
Josy!
Josy,
bli hos meg.
Josy!
Herregud!
Jeg ville bare ditt beste.
Jeg vet det, mamma.
Isabell!
Hvor er du?
Her nede, ved brua.
Herregud!
Gjorde han dette?
Hun må komme seg vekk. Bort fra ham.
Hvordan da?
Han må ikke få komme nær henne.
Det er umulig.
Han vil aldri tillate det.
-Viktor? -Isabell.
Josy har forsvunnet.
Isabell?
Hørte du hva jeg sa?
Hva snakker du om?
Hun er borte!
Josy er borte! Jeg er hos doktoren, og jeg vet ikke hvor hun er!
Jeg vet ikke hvor hun er!
Viktor!
Du vet ikke hvilke konsekvenser dette kan få.
Skal jeg vente til han dreper henne neste gang?
Jeg klarer ikke dette alene.
Wolfgang, hjelp meg.
Hjelp oss.
Wolfgang hjalp oss.
Takket være ham kunne vi starte et nytt liv her.
Du trodde Josy hadde forsvunnet.
Så vi fikk henne til å forsvinne.
Ikke vær bekymret.
Jeg skal aldri komme tilbake.
Er hun lykkelig?
Lykkeligere enn hun noensinne har vært.
Det er bra.
Ja, fru Bartmann.
Vi skal gjøre det.
Ja, jeg kan levere det også.
Ikke noe problem. Ja.
Nettopp.
Fru Bartmann? Jeg ringer deg tilbake straks.
Vi snakkes snart.
Hallo.
-Hallo. -Nå?
Hva tror du?
Du fant kallet ditt.
Og du?
Har du funnet ditt?
Igjen, ja.
Kom innom en gang.
Det skal jeg.
Og jeg skal ta med en fin plante.
Jeg har allerede en.
Man får aldri nok.
Forresten. Bestillingen din kom.
Skal jeg vise deg?
Den er sjelden. Liker du den?
Ja, den er pen.
Den må være til en veldig spesiell person.
Jeg lurte på hvor lang tid du trengte etter å ha fått sparken
for å dukke opp her.
Jeg tok med noe til deg.
Til rosesamlingen din.
Du har neppe noe godt å si om meg.
Du kan neppe forestille deg hvor stygt jeg snakker om deg.
Professor, jeg beklager, virkelig.
Jeg så ingen annen måte...
Annet enn å utpresse meg.
Da Josy Larenz forsvant,
mistet jeg også min egen datter.
Jeg har prøvd
å rette opp i feilene disse to årene.
Hva var det
din tidligere mentor Larenz likte å si?
"Ingen framgang uten risiko."
Du vant.
Jeg tapte.
Ser ikke på meg selv som en vinner.
Og tror du det hjelper meg?
Nei.
Men det hjelper meg.
Roth, jeg vet hvorfor du er her.
Du er ute etter syndsforlatelse.
Tilgivelse.
Men du finner ikke det her.
DR. MARTIN ROTH PSYKIATER
Pappa.
Kom igjen, pappa. Smil.
Ikke slik.
Ordentlig.
Sånn, da.
Pass på dere selv.
-Virkelig, pappa? -Amsterdam er farlig.
Det er fullt av langere.
Ja, men vi er ikke barn lenger.
Du er bare 16 år.
Hei.
Godt å se deg.
Takk.
Bra vi ikke må gjøre det i hemmelighet.
Har dere alt? Mobiltelefoner? Pass?
-Så klart, pappa. -Bra.
Sjekk igjen. Best å være sikker.
Jeg har alt.
Vi må gjøre en kort stopp.
Har vi nok tid?
Toget går om to timer.
Er du sikker?
Ja.
Helt sikker?
De siste ukene har han begynt å trekke seg tilbake.
Ikke bli skremt når du ser ham.
Hallo, pappa.
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Heidi Rabbevåg