‫בשידור‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫לדעתי כדאי לנו להיפגש‬
‫ולנסות אותם, אתה מבין‬
‫כבר זמן מה שאני מחפשת מישהו‬
‫ויש לך משהו בשבילי‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫בוקר טוב. זו הייתה מלאני עם "מפתח חדש לגמרי"‬
‫וכאן הדי-ג'יי, עבדכם הנאמן, "מוטור מאות'" מולקהי‬
‫בשידור חי מקיי-אר-או-סי דה קרוקודיל, נותן ברוק‬
‫לכל מי שנשאר וכל מה שנשאר מאזור המטרופולין רבתי.‬
‫מזג האוויר היום הוא בעיקר קטלני.‬
‫אז תישארו בבית וכשאני אומר "בבית" אני מתכוון מתחת לאדמה,‬
‫בבונקר מאובטח או במכרה נטוש.‬
‫ובכן, מספיק עם הפטפוטים, בואו נתחיל.‬
‫כאן תוכנית הבוקר של מוטור מאות'.‬
‫מוכנים או לא, הנה בא הרוק.‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫לדעתי כדאי לנו להיפגש‬
‫ולנסות אותם, אתה מבין‬
‫כבר זמן מה שאני מחפשת מישהו‬
‫ויש לך משהו בשבילי‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫כל חובבי רוק הקרוקודיל, זו הייתה מלאני‬
‫ומקורות אמינים מוסרים לי שיש לה זוג חדש של גלגיליות‬
‫ולכם יש מפתח חדש לגמרי.‬
‫השיר הזה היה להיט גדול עבור מלאני אז באוקטובר 1971.‬
‫בחיי, איך שהזמן טס.‬
‫ואם כבר מדברים על חלוף הזמן, לפני חמש שנים‬
‫פצצות הדי-אן-איי החלו ליפול וכל החיים על פני כדור הארץ‬
‫הגיעו לעצירה פתאומית וחורקת.‬
‫האזנתם לתוכנית בוקר של מוטור מאות',‬
‫ויש לי את דלקת הריאות הרוקיסטית ושפעת הבוגי-ווגי,‬
‫והרופא שלי רשם לי מנות קבועות של רוקנרול.‬
‫לפתוח פה.‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫לדעתי כדאי לנו להיפגש‬
‫ולנסות אותם, אתה מבין‬
‫כבר זמן מה שאני מחפשת מישהו...‬
‫ילדים במסדרון‬
‫לא, לא, לא.‬
‫- תפסתי. עכשיו תורך! - אני אשיג אותך!‬
‫אתה מהיר.‬
‫תזמין אמבומבלנס.‬
‫- אמבומבלנס? - לך.‬
‫מוקד החירום, איך אפשר לעזור?‬
‫סבו'ש נפל.‬
‫צריך אמבומבלנס.‬
‫אמבומבלנס?‬
‫כן.‬
‫אמבומבלנס?‬
‫אמבומבלנס.‬
‫אמבומבלנס?‬
‫אמבומבלנס.‬
‫אמבומבלנס?‬
‫כן. אמבומבלנס.‬
‫אתה בטוח?‬
‫אמבומבלנס.‬
‫חכה, בבקשה.‬
‫יש לי ילד על הקו. אומר שסבו'ש שלו נפל והוא מפחד.‬
‫הוא רוצה אמבומבלנס.‬
‫- אמבומבלנס? - אמבומבלנס.‬
‫כדאי לבדוק במדריך. כן.‬
‫אמבומבלנס.‬
‫אנדי פפלונץ?‬
‫אמדומבאנסי...‬
‫- שתלי חומצה. - תחזיק מעמד, ילד.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אמבומבלנס.‬
‫סבו'ש, הם פה.‬
‫אמבומבלנס‬
‫אמבומבלנס מצילים ילדים משעמום‬
‫אנחנו אוהבים לשיר ולרקוד‬
‫הטיפשים המאושרים ביותר בכל צרפת‬
‫אז, תנעלו נעליים‬
‫תלבשו את המכנסיים‬
‫ושירו יחד איתנו...‬
‫מי אתם?‬
‫- אמבומבלנס! - אמבומבלנס!‬
‫לא.‬
‫קחו אותי לביחולים.‬
‫הוא אמר בית חולים או ביחולים?‬
‫ביחולים. אבל לדעתי הוא התכוון לבית חולים.‬
‫לא שוב.‬
‫אמבומבלנס?‬
‫אמבומבלנס.‬
‫אמבומבלנס!‬
‫אולי כדאי שנשנה את השם שלנו.‬
‫מה?‬
‫למה?‬
‫כבר זמן מה שאני מחפשת מישהו‬
‫יש לך משהו בשבילי‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫חזרתם אל תוכנית הבוקר של מוטור מאות'.‬
‫זאת הייתה מלאני עם "המפתח החדש".‬
‫עכשיו, בואו נעבור לדיווחי התנועה.‬
‫תלמד לנהוג, טמבל!‬
‫ברחבי העיר, התנועה היום איטית עד מתונה ובקושי אנושית‬
‫ואלה דיווחי התנועה ליום שלישי זה בתוכנית הבוקר של מוטור מאות'.‬
‫בוקר טוב.‬
‫אני הולכת כאן!‬
‫ובכן, נראה שמתקשרים אלינו.‬
‫שלום. את בשידור בתוכנית הבוקר של מוטור מאות'.‬
‫שלום. האם אתה מרוצה מספק האינטרנט הנוכחי שלך?‬
‫ובכן, מאחר שספק האינטרנט שלי כבר מתאדה,‬
‫- הייתי אומר שאני לא לגמרי מאושר. - אני מצטערת. לא הבנתי את זה.‬
‫נא לענות בכן או לא.‬
‫לא.‬
‫נא להמתין על הקו נעביר אותך‬
‫לנציג המכירות הראשון שיתפנה.‬
‫תודה שהתקשרת.‬
‫ושוב, זאת מלאני עם "מפתח חדש לגמרי".‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫היה כזה עומס במכולת היום.‬
‫נגמרו להם לחלוטין הטונה והשמן.‬
‫לפעמים אני פשוט לא מבין את העולם.‬
‫אבל אתה מבין.‬
‫נכון, שייקספיר?‬
‫"הרשת של חיינו היא רק חוט מתפתל, הטוב והרע ביחד".‬
‫וואו.‬
‫אתה באמת מבין אותי.‬
‫מה?‬
‫כתוב כאן שהיית מאיית נוראי.‬
‫גם אני!‬
‫וואו.‬
‫אתה ואני מה זה דומים.‬
‫הגיע הזמן לישון.‬
‫או איך ניסחת את זה?‬
‫"שינה שסורגת את השרוול המרופט של הדאגה".‬
‫אלוהים, הלוואי שהיינו יכולים להיות חברים.‬
‫ת'אד ושייקספיר.‬
‫מצטער, שייקספיר ות'אד. כמובן.‬
‫טוב...‬
‫"שינה שמסיימת כל יום".‬
‫לילה טוב, בחור מבריק שכמוך.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫מה זה?‬
‫אני חי.‬
‫מי נתן לי את מתנת החיים המתוקה ביותר?‬
‫זה אני! זה אני! אני... שייקספיר,‬
‫התפללתי שתהיה בחיים. אני ת'אד.‬
‫תודה לך, ת'אד המבורך ביותר.‬
‫אוי, אלוהים!‬
‫פאק.‬
‫פאק!‬
‫אל תמות, לא עכשיו!‬
‫תתרחק ממני, שד!‬
‫אל תישך אותי. אני מנסה לעזור לך!‬
‫מה קורה שם בפנים?‬
‫השעה שלוש בבוקר!‬
‫כלום!‬
‫בסדר.‬
‫האם... זה יותר טוב?‬
‫כן. ת'אד, חסמת את המעטה המדמם שלי. ת'אד, תודה לך.‬
‫בבקשה.‬
‫אנה נעלמו רגליי?‬
‫לא! אלוהים, אני כל כך מצטער.‬
‫אני אחזיר את זה.‬
‫כעבור שלושה חודשים‬
‫אלוהים.‬
‫היה כזה עומס במכולת.‬
‫אני לא יכול...‬
‫למה אתה צופה בתוכנית המטופשת הזאת שוב?‬
‫לך תזדיין!‬
‫אני אוהב אותה. היא מדהימה.‬
‫קורע מצחוק.‬
‫אתה לא רוצה לכתוב משהו נהדר?‬
‫למה שאתה לא תכתוב משהו, לעזאזל? כבר כתבתי הכול.‬
‫הבאת את הסרדינים שלי?‬
‫ובכן, לא, נגמרו להם.‬
‫אאלץ ללכת כל הדרך עד הרכבת התחתית.‬
‫אז תזיז את עצמך לרכבת המזוינת, יא מזדיין!‬
‫הלוואי שהוא היה מתוק כמוך.‬
‫מנודו.‬
‫מנודו, "מושיט יד"‬
‫מנודו ות'אד.‬
‫חברים של "ילדים באולם", מספר 74, רון.‬
‫טוסון, אריזונה‬
‫הייתי מעריץ גדול של הילדים.‬
‫מעריץ גדול, אני זוכר שביליתי איתם מאחורי הקלעים, אתם יודעים, אכלנו ענבים,‬
‫כל הטירוף הזה.‬
‫כאילו, אני מתכוון, הייתי לידם.‬
‫סוג של אכלתי את הענבים שלי בפינה.‬
‫הם לא ממש ידעו שאני שם. אבל זה מה שעשה את זה כיף.‬
‫- אני צודק? חרא. - מה אתה עושה בבית שלי?‬
‫חברים של "ילדים באולם", מספר 74.‬
‫זה נפתח כלפי חוץ או...‬
‫רון.‬
‫פנים. הבנתי.‬
‫היי, חבר. מי אוהב בוגי וללמוד על מוצרים חדשים?‬
‫אני חושב שהם נקראים אמריקאים.‬
‫יריד השוק‬
‫- איזו קבוצה טובה. - כן.‬
‫איזו קבוצה נהדרת.‬
‫כן, ואיזה שיר נהדר.‬
‫צאי מהחלומות שלי?‬
‫- מה זה אומר? - ותיכנסי למכונית.‬
‫אני מדמיין את זה.‬
‫אתם יודעים מה, חברים?‬
‫יש לי חלום.‬
‫חלום? באמת?‬
‫אני מתעורר בכל בוקר ואומר לעצמי, "היום אני מקווה שהמכנסיים שלי יתאימו".‬
‫אני חושב שזה רגש די נפוץ. אני צודק, חברים?‬
‫כן. אנחנו מסתובבים הרבה,‬
‫מוכרים מוצרים מצוינים במחירים טובים‬
‫ואנחנו יודעים עכשיו למה קוראים לזה אמריקה התיכונה.‬
‫- אכפת לך אם אספר לך סיפור? - אתה מוכן? בבקשה?‬
‫- אוקיי. אז, היינו בטקסס. - בעיירה קטנה שנקראת "חור חרא".‬
‫"חור חרא", טקסס, כן.‬
‫והכרתי שם אמריקאי צעיר וגאה.‬
‫הוא היה שמן בצורה חולנית, אבל לא במובן‬
‫- שיהרוג אותו בסופו של דבר. - נכון, בטח.‬
‫והוא אמר לי, "היי, אני רוצה לעשות דיאטה.‬
‫"מי לא רוצה?‬
‫"אבל, אתה יודע, העבודה שלי. היא מטורפת. אני עובד שש, שבע שעות ביום.‬
‫"עד שאני מסיים לעבוד, להשתכר ולנסוע הביתה,‬
‫"אני כל כך עייף שכל מה שאני יכול לעשות זה לאכול גבינה".‬
‫שמעתי סיפור כמו זה מיליון פעמים.‬
‫כן, הוא אמר, "אני כל כך עסוק. הייתי שמח לשחק עם הילד החדש שלי,‬
‫"אבל כשאני מגיע הביתה, כל מה שאני יכול לחשוב עליו‬
‫"הוא לשפוך גבינה על ראשו ולאכול אותו".‬
‫הוא ניסה הכול כדי לרדת במשקל.‬
‫- הכול. - הוא ריתך את הלסת שלו.‬
‫הוא עשה את זה במוסך המקומי.‬
‫הוא עבר ניתוח. והבטן שלו ירדה‬
‫לנפח של זמר אופרה ממוצע.‬
‫כן וכן.‬
‫- הוא ניסה להתעמל. - אני חושב שהוא לא ניסה את זה.‬
‫אבל לא הקשבת לסיפור?‬
‫הבחור עובד במרכז הטלפוני ארבע או חמש שעות ביום.‬
‫בטח, בטח, בטח. אתם יודעים, חברים, לעולם לא...‬
‫...אשכח את הדרך שבה הוא הביט בי‬
‫עם דמעות בצבע גבינה שנטפו על פניו,‬
‫אותן הוא ניגב ואכל,‬
‫והוא אמר שהמצב החמיר עד כד כך...‬
‫שהוא התחיל לשקול‬
‫את האפשרות של דיאטה בשלב מסוים בעתיד הקרוב.‬
‫דיאטה!‬
‫למה הממשלה לא כאן כדי לפתור את כל הבעיות שלנו?‬
‫חכה רגע. הממשלה? חכה רגע, קארל מרקס.‬
‫מה לגבי הבקיאות האמריקאית הישנה והטובה?‬
‫למה מישהו בארץ הנהדרת הזאת לא יכול‬
‫להמציא מוצר כלשהו שיעזור לנו להתמודד עם כל השומן המרגיז הזה?‬
‫- ובכן, יש לי. - מה?‬
‫- הוא נקרא ברז המעיים. - איך ברז המעיים הזה עובד?‬
‫הנה, תן לי להראות לך.‬
‫תראו, כולנו מכוסים במשהו שנקרא עור.‬
‫חברים, תיזהרו. הנה מגיע המדע. קדימה, חנון.‬
‫ומתחת לעור שלנו, לכולנו יש‬
‫- בין 2.5 ל-90 ס"מ של שומן. - כן.‬
‫מה שברז המעיים עושה, הוא מתברג פנימה,‬
‫וניתן ממש לנקז את השומן.‬
‫ברז מעיים מנקז את השומן!‬
‫מרתק, נכון? כן. כן.‬
‫חכה רגע, יש לנו שאלה. כן, אדוני.‬
‫אני רק רוצה לומר, במשך שנים, הצורה היחידה שבה ירדתי במשקל‬
‫הייתה כשדחפתי את פיית שואב האבק לטבור שלי.‬
‫עם זאת, זה משבש את התפקוד המיני שלי.‬
‫אתם יודעים, האיש הזר הלא משוחד הזה מעלה טיעון טוב.‬
‫אני מתכוון, האם ברז המעיים הזה מכוער?‬
‫בכלל לא. למעשה, אני לובש אחד עכשיו.‬
‫מה? אין מצב!‬
‫כן, הורדתי 17 ק"ג בעזרת הברז שלי.‬
‫הבחור הזה שקרן מזוין.‬
‫לא, אני לא. אם אתם לא מאמינים, בבקשה.‬
‫מה?‬
‫וואו, תראו את זה.‬
‫בחייכם, חברים. בואו נמחה כף לשומן הזה.‬
‫בואו נבדוק את זה...‬
‫חכי רגע. זה כבד.‬
‫חכה רגע, חבר.‬
‫איך אפשר להיפטר מכל השומן הזה אחרי שמוציאים אותו?‬
‫לשרוף אותו. - לשרוף אותו? - כן.‬
‫רואה, אמריקה מכורה לגבינה, אבל היא גם מכורה לנפט.‬
‫בעזרת ברז המעיים אפשר לפתור את שתי הבעיות במכה.‬
‫חכה רגע, אתה אומר שהפתרון‬
‫לתלות של אמריקה בנפט זר‬
‫נמצא מתחת לחצאיות של הבחורות הגדולות שהכרנו בטקסס?‬
‫- אלה היו ספרניות יפות. - חכו רגע.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫מה?‬
‫אנחנו צריכים לקנות אותם לכל המשפחה.‬
‫חג המולד ממש מעבר לפינה.‬
‫- זה נכון. - אם למישהו מהחברים היפים‬
‫בקהל הזה יש עוד שאלות,‬
‫- אנחנו שוהים במוטל שש. - למעשה, מדובר במוטל שמונה.‬
‫אפילו טוב יותר.‬
‫בסדר! כן!‬
‫אתה זקן רק כמו הנעליים שלך נעלי מקגיניס‬
‫"אתה זקן רק כמו הנעליים שלך".‬
‫זה מצחיק.‬
‫רגע.‬
‫אולי לא.‬
‫אתה חושב שהנעליים האלה יעשו את העבודה?‬
‫כן, בהחלט. כל המהפכנים הצעירים והלהוטים נועלים אותן.‬
‫באמת? רק הבוקר מכרתי זוג לבחור אחד, ובצהריים‬
‫הוא עבר מחדר הדואר למשרדו של סגן הנשיא.‬
‫ללשכת סגן הנשיא.‬
‫אי אפשר להתווכח עם הנתונים.‬
‫הנעליים האלה נחטפות מהמדפים. יש לך מזל שנשארה לי המידה שלך.‬
‫למעשה, הן קצת לוחצות. זה הכי טוב שיש.‬
‫אי-טי אנד לאב‬
‫בוקר טוב.‬
‫האסק מדבר.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אני כבר עולה.‬
‫הבוס רוצה לראות אותי למעלה.‬
‫נראה שאני מתקדם.‬
‫שכה יהיה לי טוב. דני האסק. היכנס, נערי.‬
‫- שב, דני, נערי. - בסדר.‬
‫בחיי.‬
‫שב שם, דן.‬
‫נו, שב.‬
‫- אכפת לך? - לא, לא, לא.‬
‫בבקשה.‬
‫- בסיידר. - בדיוק. כן.‬
‫בבקשה.‬
‫כן.‬
‫אז, למה רצית לראות אותי?‬
‫דני, אתה מפוטר.‬
‫אני לא מבין.‬
‫אני מצטער, דן. השמטתי משהו.‬
‫התקבלה תלונה אנונימית, דני, ואתה מפוטר.‬
‫- תלונה? - כן.‬
‫על מה?‬
‫ובכן, על הנעליים שלך, דן.‬
‫הנעליים שלי?‬
‫זה מגוחך. כולם אוהבים את הנעליים.‬
‫לא, התקבלה תלונה אנונימית לפיה הנעליים שלך‬
‫הם דוגמה לניכוס תרבותי.‬
‫מי הגיש את התלונה?‬
‫אני לא רשאי לומר, דן. היא אנונימית.‬
‫- זכותי לדעת. - אני לא יכול להגיד.‬
‫- מגיע לי. - לא יכול.‬
‫אשמח לדעת.‬
‫- לא יכול. - אתה צריך.‬
‫- לא יכול. - אני רוצה לדעת.‬
‫אני לא יכול להגיד.‬
‫- אוקיי. - בסדר.‬
‫- אני חושב שאני יודע מי זה. - אני חושב שלא.‬
‫זה היה בינגו, נכון?‬
‫באמת לא משנה מי זה היה, דן.‬
‫כבר נחשפת בעבר כחסר רגישות מבחינה תרבותית.‬
‫וחוששני שהשטויות האלה כבר לא יעברו כאן.‬
‫מה אם אתנצל בפומבי?‬
‫- דן. - בחייך.‬
‫דן, כבר לא שנות ה-90.‬
‫אין לי כבוד. אני יכול באמת להתרפס.‬
‫זהו זה, דן.‬
‫- אז, זהו זה? - כן.‬
‫- אני מניח שעדיף שפשוט אצא בקלילות. - זו הייתה חתיכת תקופה, דן.‬
‫- כן. - חתיכת תקופה.‬
‫אני מניח שאני פשוט אטוס מפה.‬
‫כן. בדיחה טובה, דן.‬
‫ובכן, בינגו, אין רגשות טינה.‬
‫דני.‬
‫- תן לי ללוות אותך החוצה. - אוקיי.‬
‫אדוני.‬
‫האם אתה הולנדי?‬
‫לא, דני. למה אתה שואל?‬
‫בחיי.‬
‫ובכן, דני, מה אתה רוצה לעשות עכשיו כששנינו מובטלים?‬
‫- זו שאלה טובה, אדוני. - כן.‬
‫אתה מכיר אותי, תמיד חלמתי להיות נהג מונית פיראטי.‬
‫- אני חושב שתהיה טוב בזה. - תודה לך.‬
‫אתה יודע מה מעניין אותי, אדוני?‬
‫כל החיים שלי נסעתי במוניות פיראטיות,‬
‫ואף פעם לא נכנסתי לאחת שנהג בה פיראט.‬
‫- לא. - זו גזענות לדעתך?‬
‫כנראה. רוב הדברים ככה.‬
‫שלום, שרידים של האנושות. כאן תוכנית הבוקר של מוטור מאות',‬
‫אני מזכיר לכם שאם הגלגליות והמפתח בצבע דובדבן‬
‫אז הזמרת חייבת להיות מלאני.‬
‫בנימה אישית, אני רוצה לאחל יום הולדת שמח לתאומים שלי,‬
‫שנולדו היום לפני ארבע שנים.‬
‫לעולם לא אשכח את השמחה וההקלה שלי כאשר אשתי ילדה‬
‫את התינוקת המושלמת והיפהפייה.‬
‫ואז היא ילדה את השליה, שממנה נבטו שש רגליים דמויי סרטן,‬
‫שהסתובבו כדי לחשוף פה דמוי סוגר,‬
‫עם טבעת של שיניים חדות כתער‬
‫ולפני שהספקנו להגיב, השליה המפלצתית הזאת‬
‫זינקה על התינוקת שלנו ואכלה את זרועה השמאלית.‬
‫אבל לסיפור הזה יש סוף טוב.‬
‫במשך שבוע, הזרוע גדלה בחזרה.‬
‫אז מי המוטנט עכשיו?‬
‫מאז גידלנו אותם כתאומים,‬
‫אבל אנחנו שומרים אחד מהם נעול בארון אחסון.‬
‫אני אתן לכם לנחש איזה מהם.‬
‫ובכן, נראה שהגענו לטיפות האחרונות‬
‫של הדלק בגנרטור הישן.‬
‫ובכן, אולי אנחנו יכולים לסחוט עוד השמעה אחת‬
‫של "מפתח חדש לגמרי" של מלאני בתוכנית הבוקר של מוטור מאות'.‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫אני חושבת שאנחנו צריכים להיפגש‬
‫ולנסות אותם, אתה מבין‬
‫אני מחפשת מישהו כבר זמן מה‬
‫יש לך משהו בשבילי‬
‫יש לי זוג גלגיליות חדש לגמרי‬
‫לך יש מפתח חדש לגמרי‬
‫אני רוכבת על אופניים, מחליקה על גלגיליות, לא נוהגת במכונית‬
‫לא נוסעת מהר אבל די רחוק‬
‫יחסית למישהי שלא נוהגת, הייתי בכל העולם‬
‫אנשים אומרים שהצלחתי יפה יחסית לנערה‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬