‫אבא, יש לי שאלה.‬
‫דברי.‬
‫האם השתכרת מתישהו?‬
‫לא שאני זוכר.‬
‫זה טוב.‬
‫מה יכולתי לומר?‬
‫ברור שהשתכרתי.‬
‫למעשה, אני כמעט תמיד שיכור.‬
‫אסור שבתי תדע את הזהות האמיתית שלי.‬
‫אני סופר שיכור.‬
‫השיכור מציל את המצב‬
‫ביום, אני מוכר מזרנים שגרוש פעמיים,‬
‫אבל, בכל יום בסביבות הצהריים‬
‫אני הופך לסופר שיכור.‬
‫גם לך, חבריקו.‬
‫להיות שיכור נותן לי יכולת על-אנושית‬
‫להילחם עם אומץ של עשרה גברים.‬
‫שודד!‬
‫עזוב את האופניים!‬
‫בעזרת ידידי, הברמן,‬
‫אנחנו צמד חמד.‬
‫יש לנו צדק מחבית!‬
‫הצילו! הצילו! הצילו!‬
‫הצילו!‬
‫זה נשמע כמו צרות, סופר שיכור.‬
‫- תארגן אותי. - אין בעיה.‬
‫זאת השעה השמחה, אבל לא לפושעים.‬
‫הצילו! הצילו! הצילו! הצילו!‬
‫תקשיבי, כלבה! אני צריך את התכשיטים שלך.‬
‫עם אילו תכשיטים אתה מדבר?‬
‫היי, אתה שם!‬
‫תפסיק! תפסיק את מה שאתה עושה!‬
‫כן? מי יעצור אותי?‬
‫סופר שיכור. תסתכל.‬
‫אתה חושב שאתה כל כך... ואז כולם...‬
‫הוא בולע את מילותיו. הכוחות שלו מתגברים.‬
‫אני הולך ל...‬
‫חכה רגע. אני חייב לרוקן את הנחש.‬
‫פיפי‬
‫בבקשה! כוחות מופעלים באופן מלא.‬
‫אוקיי, לעניינינו, שודד צעיר.‬
‫אבל למה אנחנו צריכים להילחם? למה אנחנו לא יכולים פשוט להיות חברים?‬
‫אתה יודע, רק חברים. בחייך, תן לי חיבוק קטן.‬
‫אאוץ'!‬
‫זאת הייתה תחבולה!‬
‫תודה לך, סופר שיכור. הצלת את חיי.‬
‫וגרמת לי רק קצת עצב.‬
‫קדימה, סופר שיכור. אני אקנה לך שוט.‬
‫ילדים במסדרון‬
‫מלון לה רוט‬
‫מישל?‬
‫מה, סילבי?‬
‫למה את קוראת לי?‬
‫תראי, נגמרו לנו השוקולדים.‬
‫לא, לא יכול להיות.‬
‫זה בדיוק מה שאמרתי. בצרפתית.‬
‫שמונה עשרה חודשים אנחנו על הספה הזאת.‬
‫- אני שונאת את הספה הזאת. - גם אני.‬
‫ועכשיו...‬
‫אז, אף גבר לא יביא לנו שוקולדים יותר?‬
‫למה את מתנשפת?‬
‫למה אנחנו צריכים את הגברים האלה? להזמין לנו ממתקים?‬
‫נוכל לעשות זאת בעצמנו.‬
‫- כן, אנחנו יכולות לקנות שוקולד בעצמנו. - כן!‬
‫- לא, איפה הוא? - אצלך.‬
‫- לא, אצלך. - אצלך.‬
‫- לא, אצלך. - לא אצלי.‬
‫- אצלך. - לא אצלי.‬
‫- לא אצלי, רואה. בשום מקום. - היה אצלך. איפה הוא?‬
‫האייפד, הוא נטען.‬
‫סילבי?‬
‫חפשי את האייפד. בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה!‬
‫כמעט הגעת.‬
‫- ניסיתי. - את לא ניסית.‬
‫- אני מנסה. - תנסי שוב.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא יכולה, זה קשה מדי. את חייבת ללכת. חפשי את האייפד.‬
‫אני אנסה.‬
‫זה קשה מדי.‬
‫לא, אני צריכה שוקולד.‬
‫- לכי! - זה קשה מדי!‬
‫את היית צריכה ללכת.‬
‫לא, את.‬
‫- היית צריך ללכת! - חרא!‬
‫ז'אן-פייר?‬
‫כמה זמן אתה שם למטה?‬
‫יותר מדי זמן.‬
‫שמונה עשרה חודשים, אני שוכב מתחת לרגלייך,‬
‫מאזין לשיחות חסרות הטעם שלך על שוקולדים ואייפדים.‬
‫אני אחפש את האייפד.‬
‫בראבו!‬
‫הרגליים שלי. הן התכווצו.‬
‫הוא כל כך זעיר ממדים.‬
‫לו קפצתי מהספה הזאת בסתיו, היא הייתה עלולה להרוג אותי.‬
‫- לא! - ז'אן-פייר!‬
‫- אל תלך. - להתראות.‬
‫תיזהר.‬
‫אתה בסדר? ז'אן-פייר?‬
‫- בבקשה. זה מסוכן. - תיזהר.‬
‫אל תיפול.‬
‫- אני כל כך מפחדת. - פחדתי בשבילו.‬
‫נשים מטופשות. ביקרה אותנו אירוניה.‬
‫תראו, אני לא יכול להגיע לאייפד.‬
‫לא!‬
‫תצטרכו להרים אותי.‬
‫אבל, מי אתה רוצה שתבוא?‬
‫לא משנה לי.‬
‫- לא, מישל, ז'אן-פייר. - לא, זו צריכה להיות סילבי.‬
‫- תבחר בה. - אני חוזר, לא מזיז לי.‬
‫- תחליט. - מישל צריכה ללכת.‬
‫- אני אמות. - אני מסרב.‬
‫- תחליט! תחליט! - לא!‬
‫תחליט! תחליט! תחליט!‬
‫סופר שיכור, מערכה שנייה!‬
‫למישהו היה לילה פרוע.‬
‫כן. נלחמתי בכל כך הרבה פשע שאני איבדתי את ההכרה. מה קרה?‬
‫ובכן, אתה הצלת את העולם, שכבת עם מלצרית ועשית במכנסיים.‬
‫למרבה הצער, לא בסדר הזה.‬
‫אל דאגה. הכנתי לך את אחד המיוחדים שלי.‬
‫משקה גייטורייד, בייקון ושוט של ויסקי שיפון.‬
‫אי אפשר, ברמן.‬
‫הבטחתי לבת שלי שאקח אותה לטיול הכיתתי שלה.‬
‫ובכן...‬
‫זו הסיבה שהביצים האלה שם.‬
‫הלו?‬
‫בסדר, אני אודיע לו.‬
‫סופר שיכור, יש צרות במגדל סי-אן.‬
‫תתרחקו, חזירים. או שהמגדל יימחץ.‬
‫מוחץ הראשים, לא!‬
‫בחייך, תשתף איתי פעולה. יש לך דרישות?‬
‫שלושת אלפים דולר וכיסא מתקפל חדש‬
‫וג'ינג'ר אייל, ברגע זה, אני צמא.‬
‫תכתוב את זה.‬
‫שעון קוקייה מקולקל‬
‫ותמונה של יוסיפ ברוז טיטו בתוך מסגרת.‬
‫הישארו עמנו לסיום המרגש של סופר שיכור.‬
‫המשך יבוא‬
‫חברים של "ילדים בהיכל", מספר 105, ארון.‬
‫ארון, גרנד רפידס, מישיגן‬
‫אני סופר.‬
‫עד כה כתבתי 56 שירים על מותה של אמי.‬
‫היא עדיין בחיים. אז היא לא מעריצה גדולה.‬
‫אבל אשתי אוהבת אותם.‬
‫חברים של "ילדים בהיכל", מספר 105. ארון.‬
‫העניין הוא שזה היה הסקסופון של מיילס דייוויס.‬
‫באמת? מיילס דייוויס באמת ניגן בו?‬
‫לא, הוא לא ניגן בו. אבל הוא היה שלו לזמן קצר.‬
‫עד שהוא זרק אותו על פועל במה תוך שצעק,‬
‫"אני מנגן בחצוצרה המזוינת".‬
‫אתן 700 תמורתו.‬
‫מצוין. עשינו עסקה.‬
‫- יש לך עוד משהו? - כן, שמרתי את הטוב ביותר לסוף.‬
‫את זה השגתי בשנות ה-90,‬
‫אבל זה כנראה צובר ערך טוב עכשיו.‬
‫כאן, אדוני, יש מערכון אותנטי, וינטג'י, של קווין מקדונלד.‬
‫יש לך של סקוט תומפסון?‬
‫כאשר המערכונים שלו שלו נאסרו, המחיר זינק לשמיים.‬
‫אני לא איש עשיר, אדוני.‬
‫יש לי רק המערכון הזה. אבל הוא טוב.‬
‫יש לו כל סימני ההיכר של מערכון קלאסי של קווין.‬
‫- יש לו הקול הגבוה המטורף. - הקול הגבוה...‬
‫והאצבע המכשכשת ללא סיבה נראית לעין.‬
‫והוא גם מגלם את עצמו כאן.‬
‫- הוא עשה את זה הרבה. - הוא עשה זאת המון.‬
‫אוקיי, טוב, בוא נבדוק את זה.‬
‫אתה תאהב אותו. אתה תהיה מרוצה שהבאתי אותו.‬
‫היי, קוו, לא ראיתי אותך מאז הגירושים שלך.‬
‫שמעתי שהם נגמרו רע.‬
‫כן, איבדתי הכול.‬
‫אפילו את הבית.‬
‫נשארה לי רק תחפושת הגורילה שלי.‬
‫אני גר בחליפת הגורילה שלי.‬
‫אתה יודע מה זה להביא בחורה הביתה לתחפושת גורילה?‬
‫בחיי, זה קשה.‬
‫זה נכון.‬
‫כן, המערכון הזה, כן.‬
‫למרבה הצער, הוא לא מאוד פופולרי יותר.‬
‫אתן לך 200 תמורתו.‬
‫אני מצטער, אדוני, אבל אני אוותר בתוקף.‬
‫שילמתי עליו 300 דולר לפני 25 שנה.‬
‫כן, יש הרבה מערכונים של קווין מקדונלד בעולם.‬
‫הבעיה איתו היא שהוא מסווג המטופש.‬
‫ב-2004, הם היו להיט היסטרי‬
‫וערך המערכון הזה עלה לכ-75,000 דולר.‬
‫אבל נהייתי חמדן וחשבתי שאוכל לחגוג על המחיר של "המטופש"‬
‫עד הסוף, אם אתה יודע למה אני מתכוון.‬
‫ואז הבועה הזאת התפוצצה ומאז, אני פשוט מחזיק בו ומקווה.‬
‫מאה דולר, ההצעה האחרונה שלי.‬
‫אבל הרגע אמרת 200.‬
‫אני אומר הרבה דברים.‬
‫לדוגמה, עכשיו אני אומר 50.‬
‫זה פשוט עלבון. כלומר, קווין מקדונלד?‬
‫קווין מקדונלד הוא אחד קומיקאים הדינמיים ביותר והמסוכנים של זמננו.‬
‫ו... וואו, זה נשמע מוזר כשאני אומר את זה.‬
‫בכלל לא מוזר. בבקשה תמשיך.‬
‫בסדר, אני רק חושב, אדוני, שזה לא בסדר‬
‫שקווין מקדונלד שונמך לקטגוריית המטופשים.‬
‫כלומר, אתה יודע שהוא חיקה את שייקספיר‬
‫וגם זה לא נראה מתאים.‬
‫זה נכון. הוא גם גילם את דייוויד מאמט!‬
‫רק רגע אחד!‬
‫אצבע מכשכשת וקול גבוה מטורף.‬
‫- אתה קווין מקדונלד? - כן.‬
‫- זה בטח אומר שאני... - כן.‬
‫אתה נמצא כרגע במערכון של קווין מקדונלד.‬
‫חכה רגע.‬
‫אני דייב פולי.‬
‫קווין!‬
‫הבטחת שלעולם לא תעשה לי את זה שוב.‬
‫- מצטער. - ולמה הפכת אותי לדרומי?‬
‫אני לא עושה מבטא דרומי.‬
‫אני יודע!‬
‫אני מסתלק מכאן. זה מגוחך.‬
‫בסדר.‬
‫"דייב ניגש אל הדלת בסערה, רק כדי לגלות שהיא נעולה".‬
‫בסדר, קווין. בוא נגמור עם זה. איך המערכון מסתיים?‬
‫אין לו סוף. אין לי לאן ללכת.‬
‫קווין, אתה לא יכול לעשות לי את זה. יש לי משפחה.‬
‫הם רק עכשיו למדו לאהוב אותי!‬
‫- היי, בוא נאלתר. - לאלתר? ממזר שכמותך!‬
‫דוקטור, דוקטור. אתה חייב להסתכל.‬
‫יש לי גידול גדול במיוחד על התחת שלי.‬
‫לא, קווין, זה כל כך זול.‬
‫להגן ולתמוך‬
‫ועכשיו הסיום המרתק של סופר שיכור.‬
‫אל תעשו שטויות, אני צמא.‬
‫אוקיי, בוא, תתקדם. זה מתקרב.‬
‫תביא לי את הג'ינג'ר אייל.‬
‫קצת לימיני. לא, ימין שלך!‬
‫תפסיקי עם זה! מכונת הסקס שלך מתגרה בי. תני לי את זה!‬
‫בסדר, כפות רגליים שטוחות, כולכם הולכים לקבל ראשים שטוחים.‬
‫אז מה תעשה, קוקטיילפלצת בגלימה?‬
‫- עליי להציל את ציון הדרך היחיד בטורונטו. - חכה.‬
‫אני חושש שהמקרה הזה מצריך את הייגר.‬
‫לא, המשקה הזה פסיכי!‬
‫ברור, בן זונה.‬
‫- בסדר, סופר שיכור. רק עוד אחד. - אין מצב. אני מחוק.‬
‫- פשוט שתה את זה, תינוק מגודל! - זה הגיוני לחלוטין.‬
‫אלה הדייבים שאני מכיר, שאני מכיר‬
‫אלה הדייבים שאני מכיר‬
‫- אני פאקינג אוהב אותך, בנאדם! - אני יודע.‬
‫בוא נלך. קדימה.‬
‫מה אתה, הפאקינג אבא שלי?‬
‫אתה מוט מזוין.‬
‫השתנתי על המוט שלך.‬
‫מוחץ הראשים, עמדנו באחת הדרישות שלך. אל תהיה פזיז.‬
‫מה הסיפור, כלבה?‬
‫כפי שאתה רואה, הוא איבד שליטה.‬
‫אני רוצה לפגוש את האות אייץ'.‬
‫הילדים בטוחים, לעת עתה.‬
‫הילדים? אילו ילדים?‬
‫אתה יודע, הטיול והבת שלך?‬
‫מנין לך אם יש לי או אין לי בת?‬
‫איש לא מכיר את זהותו האמיתי של סופר שיכור.‬
‫ובכן, למעשה, רובנו, השוטרים, יודעים.‬
‫מאז שהכרחנו אותך להוריד את המסכה שלך והקאת לתוכה.‬
‫- תודה. - אנחנו לא כל כך קרובים.‬
‫אם האגודל והאצבע המורה שלו ייפגשו,‬
‫המסך יירד על ציון הדרך הפאלי של טורונטו.‬
‫איך נעצור את העריצות הזאת?‬
‫בוא נוריד שוט.‬
‫כמה זמן לוקח להביא לפה תמונה של טיטו?‬
‫היי, יש לי רעיון.‬
‫לסופר שיכור יש רעיון.‬
‫היי, אתה לא שעון קוקייה.‬
‫זהו זה. אני לוחץ על...‬
‫לא!‬
‫לא! לא!‬
‫העריצות שלך נגמרה.‬
‫חיסול‬
‫לפעמים אני מנצח.‬
‫עבודה נהדרת, סופר שיכור!‬
‫לא יכולתי לעשות את זה ללא עזרתך, הברמן.‬
‫תראה, מי הילדה הקטנה האקראית הזאת?‬
‫זה בסדר, אבא. אני יודעת את הסוד שלך.‬
‫באמת? ואת לא כועסת?‬
‫רוב האבות של החברים שלי פשוט משתכרים.‬
‫אבא שלי הוא סופר שיכור!‬
‫אלוהים. היי, תני לי להטיס אותך הביתה.‬
‫- אבא, לא, שתית. - זה לא משנה.‬
‫זה לא משנה כי אני סופר שיכור.‬
‫סופר שיכור, תיזהר מהסי-אן...‬
‫טראח!‬
‫חכי דקה.‬
‫הלו? קרתה תאונה במגדל סי-אן.‬
‫נזדקק לאמבומבלנס.‬
‫מה יש לה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה לא יכול לתקן אותה?‬
‫אולי. אבל יש לי אחת גדולה יותר.‬
‫מה יש לאנשים?‬
‫אוהב אותך, אבא‬
‫תקווה בהוב ספרינגס נצחי‬
‫הוב?‬
‫מישהו צריך לעשות משהו.‬
‫ובכן, הוא היה בנסיגה.‬
‫סבב חדש לגמרי של כימותרפיה.‬
‫זה כל כך יקר.‬
‫לא, התרדמת הייתה רפואית.‬
‫החתול הזה אפילו לא בן 16.‬
‫- אני לא... - למה שלא פשוט תניחי לו למות?‬
‫לא מפריע לי חתול קירח.‬
‫זה מקסים.‬
‫אוקיי, פשוט תפסיק לדבר.‬
‫- תענה על השאלה. - אתה מבלבל את הנושא!‬
‫תפסיק לדבר! תענה על השאלה.‬
‫חתול טוב.‬
‫תסתמו, שניכם.‬
‫חתול טוב.‬
‫חתול רע.‬
‫חתול טוב, חתול טוב.‬
‫חתול רע.‬
‫אלן, אני צריך אותך.‬
‫צריך אותי? בשביל מה?‬
‫תמשיכי כך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫זה חשוב.‬
‫מה חשוב?‬
‫זהו זה! אני נכנסת פנימה.‬
‫כן.‬
‫טלוויזיה טובה לחלוטין.‬
‫זהו זה!‬
‫אני יוצא לסיור.‬
‫הסיור‬
‫- היי, היי, היי, תירגע. - היי!‬
‫זאת משואת המצוקה שלך?‬
‫כנראה.‬
‫- האם אתה... - בסיור? כן.‬
‫משהו פשוט לא בסדר בשכונה.‬
‫גם אני הרגשתי את זה.‬
‫ואז, התברר שזאת טלוויזיה טובה לחלוטין.‬
‫אתה אף פעם לא רואה כלב ברצועה בשום מקום.‬
‫לא. ראיתי פעם כלב והוא היה במכונית...‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני לא, אני לא...‬
‫לא התכוונתי ל... אני רק סיירתי.‬
‫גם אנחנו.‬
‫הרגשתי שמשהו קורה שם בחוץ.‬
‫כאילו, משהו לא בסדר.‬
‫כולנו הרגשנו ככה.‬
‫וזאת ההוכחה שאנחנו צדקנו.‬
‫אתה פצוע קשה, חבר.‬
‫תבטיחו לי...‬
‫שתמצאו את האחרים, אנשים כמונו.‬
‫כמו הבחור שבדיוק פוטר מעבודתו,‬
‫אלא שהוא יודע, יודע...‬
‫שזאת לא אשמתו.‬
‫תגידו לו שאני אהיה שם.‬
‫כמו הבחור...‬
‫שלא יכול להוכיח שהחדשות משקרות לו...‬
‫אבל הוא יודע איכשהו.‬
‫- כן, תגידו לו שאהיה שם. - אתה תהיה שם.‬
‫לא נוכל לתת לגיבור למות.‬
‫- אוי. - איזו אספקה יש לך?‬
‫- יש לי כמה שקדים. - יופי.‬
‫ואיזה חוט. מה לגביך?‬
‫יש לי כמה מחטים לסריגה.‬
‫בסדר, תחזיק מעמד, חבר.‬
‫- אנחנו נתפור אותך. - בסדר, זה הולך לכאוב.‬
‫חכה!‬
‫הוא מת.‬
‫סיירי הסיור‬
‫לכו הלאה‬
‫אתם שומרים על הביטחון‬
‫בסיור!‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬