Je to tak rychlé.
Tak, chtěli byste vědět pohlaví děťátka?
Ne, ne, nechceme.
Ne. Budeme mít párty k odhalení pohlaví.
Báječné. Vidím tady pár věcí,
o kterých bych si ráda promluvila.
Ne, ne... Opravdu nechceme vědět nic až do té párty.
To bych vám v tomto případě neradila.
-Když mohou počkat přátelé, můžeme také. -Vaši přátelé nejsou v očekávání.
To je mansplaining.
Já jsem žena.
Dejte tu fotku do obálky.
Dobře. Tady máte.
-Děkujeme. Pojďme. -Hodně štěstí.
Ne, ne.
Dobře, dobře.
Dobře.
Dobrá. A je tu moment, na který jsme všichni čekali.
Dobře. Připraveni?
JE TO KLUK!
-Panebože. -Je to kluk.
Co je to?
Co tam píšou?
S MYŠÍ HLAVOU
Ale jak?
Dobře.
O 9 MĚSÍCŮ DŘÍVE
-Mohl bys... -Opravdu?
-V šuplíku. -Dobře. Dobře.
No tak jo.
Co?
Myslel jsem, že jsem něco viděl.
Ahojky.
A myšák si vůbec neuvědomil,
že tu noc se stane jedním z rodičů.
A to dítě vyrostlo a stalo se slavnou Disneyho postavou.
Nemusím říkat jeho jméno, neboť je tak nějak jasné,
a také to říct nesmím.
Vlastně jsem nejmladší člověk, který kdy dostal soudní příkaz
od Disney Corporation.
Věděli jste, že mám teorii o šiřitelích konspiračních teorií?
Neexistují.
Celé je to vládní spiknutí.
Jednou jsem položil rentgenové snímky svého psa na svoje,
abych viděl, jak by to vypadalo, kdyby můj pes žil ve mně.
Dobře, chvilku ticha.
Nejste trochu stará na to, mít dítě?
Nejste trochu starý na to, hrát dítě?
Slon právě vešel do místnosti.
Když mluvíme o slonech, sloni nezapomínají a neodpouští.
KLUCI V ZÁKULISÍ
Bruno Puntz Jonesi. Otevři dveře.
Francesco Fiore. Je odemčeno.
Otevři si je sama.
Bruno.
Nebuď takový kretén.
Nebuď tak náročná ženská.
Zrovna se chystám užít si bublinkovou koupel.
Koupel? To není nic pro mě.
Tu špinavost jsme nedělali už věčnost.
Francesco Fiore, sex jsme měli včera.
Ale jen jednou.
Bruno, co je tohle?
Doufám, že máš vysvětlení.
To je pro tebe, má milá. To je snídaně. Jez.
To je pro mě?
Tak Bruno, pomiluj mě, teď.
Na podlaze.
Prosím, nech mě sníst alespoň grep.
Vždy ty tvoje výmluvy.
Milovala jsem se s milencem před dvěma hodinami a můžu zase.
Zabiju ho.
Zabiju ji.
Bruno, myslím, že máme problém.
Co? Ne, ne.
Nedělej z toho katastrofu. Jen jsem zapomněl zavřít kohoutek.
Bruno, potřebuju umýt prstíky.
A ve vaně jsem zapomněl ženu.
Bruno, musíme jít do párového poradenství, teď.
Francesco Fiore, jsou tři hodiny ráno.
Ne.
Ne v New Yorku.
Ale kdo nás vezme v tak krátkém čase?
Měla jsem tušení.
Seznam se s Dr. Otisem Melanchoirem.
Světoznámý sexuální terapeut.
Vítejte ve svém novém domově, Cookie a pane Sparksi.
Nikdy jsem neměl spolubydlící.
Hlavně plaťte svůj podíl nájmu.
Ale vážně.
Můj dům je tvůj dům.
Chcete si hrát?
Máte pravdu. Jen jezte. Jen jezte.
Podívejte na nás.
Tři husté kočky.
Máte pravdu. Dvě hustý kočky. Jen jezte.
Cookie, pane Sparksi.
Hej, kočičky, jen jsem chtěl říct dobrou noc.
Zajímavé.
Já vás slyším.
Kde jsou moje děťátka?
Opět zajímavé.
Ach bože.
A pan Sparks byl můj oblíbený.
Důvod, proč chci najmout soukromého detektiva, jako jste vy,
je, že chci někoho sledovat.
No, to je moje práce.
Sleduju lidi.
Může to znít zvláštně, ale já to prostě řeknu.
Zhluboka se nadechni, Parkere.
Chci, abyste sledoval moje kočky.
Dobře.
Myslím, že jsem slyšel, že jste řekl:
„Může to znít zvláštně, ale já to prostě řeknu.
„Zhluboka se nadechni, Parkere.
„Chci, abyste sledoval moje kočky.“
To je správně a dobře napodobujete.
Díky.
Vypadají kočky nějak takhle?
Ano, to je téměř neuvěřitelné.
Ahojky, kočičky.
Jsem doma.
-To není žádná nehoda. -Ano, detektive.
Já...
Věřím, že toho muže zabily mé kočky.
Proč jste za námi nepřišel dřív?
Zemřel člověk, protože jste nešel nejdřív za námi!
Myslíte, že jsou to pořád ty stejné kočky?
-Možná. -Víte, tohle dělají.
Nechají se adoptovat nějakým osamělým chlapem.
Nějakým hodně, hodně osamělým chlapem, který se jen šourá v pantoflích.
Nějakým hodně osamělým, ubohým chlapem...
-A potom vyskočí jako kočky! -A zabijí ho.
Ach bože! Phillipa Wingera z práce bych považoval za přítele.
Pan Winger vás nemá rád. Vyslechli jsme ho.
Hej, zmizela mi zbraň. Ty kočky mají moji zbraň!
Všichni k zemi!
O 5 MINUT POZDĚJI
Našel jsem ji. Vypadla mi v autě.
Nevyčítej si to. To se stává.
Měl by sis pořídit takový ten pásek na pouzdro. Potom...
-Moje zbraň je pryč. -Všichni k zemi!
Voláme všechny hlídky. Zraněn policista. Střelba od koček.
Podezřelé jsou dvě dlouhosrsté peršanky držící Smith & Wesson.
Ne, bože, ne!
Takže bych rád začal tím, že vám oběma položím pár otázek.
-Francesco? -Si.
Co vás napadne, když pomyslíte na sex s Brunem?
Jeho ošklivý penis.
A čím je pro vás tak ošklivý?
No, doktore, když se vzruší, naplní se krví.
No, to je normální.
Mluvíme tu o spoustě krve.
-Tady. -Už jednu mám.
Tolik krve, že někdy krvácí.
Jako nějaký druh penilních stigmat.
Si. Takže je velmi obtížné být v náladě, že, doktore?
Když vždy myslíte na malého Ježíška.
Kdo další viděl ten zázračný penis?
No, jen my a papež.
-Papež. -A poutníci.
-Poutníci. -Ano.
Bruno, co napadá vás, když pomyslíte na sex s Francescou?
No, já vám něco povím, doktore.
Já myslím na makedonské povstalce.
Myslím na svou skvělou matku, jak hoří.
Myslím na ústa Francescy s celou sadou zubů navíc.
Zkusili jste někdy pornografii?
No, kdysi, když jsem byl mladý, jsem natočil 200 filmů.
Si.
Sledování pornografie.
-Dívat se. Ne. -Ne, to je hrozná věc.
-Ne, ne, jednou. -Dívali jsme se, pravda. Jednou ano.
-Dívali jsme se, nelíbilo se. -Myslíme, že je to takové falešné.
Velmi, představte si, holka si objedná pizzu.
Přijde chlápek s pizzou a ona s ním má jen tak sex.
A nikdo nezaplatil za pizzu.
Co se mu stane? Vyhodí ho z práce.
-To je hrozné. -Je to špatné.
-Ona ani tu pizzu nesní. -Ne.
Víte, myslím, že vaším problémem by mohla být relaxace.
Napadlo vás někdy mít sex...
předtím než máte sex?
-Opravdu? -Myslíte, že by to mohlo fungovat?
Myslím.
Vadilo by vám, kdybych vás pozoroval?
-Trváme na tom. -Ano.
Trváme na tom.
-Ahoj, zlato. -Jacku, jsi doma brzo.
Dej si víno.
-To zní jako báječný nápad. -To je.
A také to zní jako velmi vhodný nápad.
Protože já pro tebe mám velké překvapení.
Opravdu?
No, co je to?
Pamatuješ si ten dům, na který ses dívala?
No, já ho koupil.
Na zdraví.
-Promiň, jaký dům? -Tvůj vysněný dům.
Ten, o kterém jsi pořád mluvila.
Já opravdu nevím, o kterém domu tu mluvíš.
Zlato, ale víš.
Pamatuješ, včera jsme jeli kolem toho domu na prodej
-a ty říkáš: „Kolik tak asi stojí.“ -Ano.
No, teď to víme, 1,2 milionu dolarů. Na zdraví.
1,2 milionu dolarů. Děláš si srandu?
No, nemohl jsem moc vyjednávat. Smlouvu jsem chtěl uzavřít dnes.
To byla jen zvědavost. Jen jsem tak povídala.
Mně to neznělo jako tlachání.
Spíš na hranici posedlosti.
Jacku, ten dům nemůžeme koupit.
To by bylo šílené.
No, jasně že ne, zlato.
-Díky bohu. -Nekoupíme dům, který jsme už koupili.
-To by bylo šílené. -A do hajzlu.
Musím být upřímný.
Není tak hezký, jako když jedeš kolem.
Ano, je mnohem menší.
Má poměrně narušenou statiku.
Ale já věděl, že by ti to zlomilo srdce, kdybychom ho neměli. Takže...
-Na zdraví. -Přestaň cinkat do mé zatracené sklenice!
Máš pravdu. Později bude spousta příležitostí oslavovat.
Teď si musíme jít zabalit.
Zabalit?
Jo. Noví majitelé se začnou stěhovat zítra.
Co to povídáš?
Musel jsem prodat tenhle dům, abych koupil ten nový, ne?
Nedostal jsem za něj tolik, kolik jsem mohl,
protože jsem, jak tomu říkají, vysoce motivovaný prodávající.
Celkem jsme prodělali asi 160 000.
Ale to nebyla úplně tvoje chyba.
Jacku?
Přestaň balit.
-Nemáme moc času. -Pojď sem.
-Musíme jen udělat... -Pojď sem.
-Zlato, opravdu nemáme čas... -Podívej se mi do očí.
-Ale já ne... -Jacku, já náš dům neopustím.
Slyšíš mě?
Ale musíš.
-Nemusím. -Ale... to musíš.
-Ale... -Ne. Ne.
-Ale ti lidé, budeš tu nezákonně. -Já tu zůstávám.
Musíš to napravit.
Musím říct, že jsem trochu překvapený tvou nevděčností.
Mým čím?
Tvou nevděčností, Sandro.
Podívej přece, co jsem udělal.
Podívej, co jsem udělal. Prodal jsem dům, který já miluju.
Prodal jsem ho pro tebe. Myslel jsem, že je to šílené?
To si piš, že myslel! Ale stejně jsem to udělal.
Udělal jsem to pro tebe. Já to udělal pro tebe.
Jsi šílená?
-Jestli jsem šílená? To vážně? -Ano. Vážně, jsi?
Já teď ani nevím, kdo jsi.
-Možná bychom se měli rozejít. -No tak klidně, ty malej sráči.
Skvěle. Víš co? Nech si ten nový dům.
S mými alergiemi tam v té černé plísni ani nemůžu dýchat.
Jaká je adresa?
Tak jaké to bylo?
No, měli jsme předehru
a potom jsme měli ten sex a bylo to opravdu uvolněné.
-Téměř žádné násilí. -A jen málo krve.
Děkujeme, doktore Melanchoire.
Zachránil jste nás od rozvodu.
Jo, já vám doliju.
Ale já se ještě ani nenapil.
Těší mě, že jsem vám pomohl.
Mohl bych použít vaši koupelnu, tak na 12 minut?
Zajisté.
-Za co to bylo? -Za to, co chcete teď udělat.
Co chci udělat?
To bylo pro Bruna. Minula jsem.
Nestěžuji si.
Potřebuji jen osm minut.
Tak, Francesco Fiore,
jsi připravena na sex po sexu?
Teď už jsem.
Je mi tak horko.
Mývalové jsou tak roztomilí.
Ale každý den je vidím přejeté na silnici.
A z toho jsem opravdu smutná.
A potom se zamyslím nad těmi počty
a říkám si...
Když každý den vídám tolik mývalů
na mém malém úseku dálnice,
kolik těch zasraných mývalů vlastně venku je?
Musí tam být zasraná mateřská loď mývalů,
která jen tak střílí mláďata do lesa
někde u mýho baráku, nebo co?
To mě kurva děsí.
To by mělo kurva děsit i vás.
A mají takový ty malinký masky a žerou vaše odpadky.
Přátelé Kluků v zákulisí, číslo 311, Jillian.
Jsem tu už hodinu.
Kde je cíl?
Klid, pane Pottere.
Jsem si jistý, že se náš cíl zanedlouho ukáže.
-Ale... -Neplatím vás, abyste mi říkal
„ale“, pane Pottere.
Platím vám nesmírné částky,
abyste monitoroval konverzace kolem vás, dokud neuslyšíte náš cíl
říct heslo, a když ho řekne,
vy jej eliminujete! Rozumíte?
Rozumím.
No, víš.
-Tak, říkal jste mi, kde pracujete? -Ano, pracuji pro vládu.
To je moje práce.
Ale copak děláte?
Řekl jste „poděláte“?
Řekl?
Řekl jste poděláte.
HESLO: „ŘEKL PODĚLÁTE“
Řekl poděláte.
Všichni to řekli.
Všichni řekli heslo.
Potom je zabijte všechny.
-Ale... -Ach, zase to slovíčko.
Kdo je můj cíl?
„Poděláte.“
Poslouchejte, pane Pottere. Vypadáte, jako byste měl všechen čas na světě,
abyste mi neustále opakoval „ale, ale, ale“.
Ale podle všeho žádný čas, abyste tasil a zamířil
neviditelnou zbraň, kterou jsem vás vybavil,
abyste dostál naší dohody.
Udělejte to.
Slyšels to? Řekl „poděláte“.
Neviditelná zbraň!
Všechny jednotky, buďte na pozoru před podezřelým oblečeným jako doručovatel.
CIRKUSOVÁ HUDBA
Dokončil jste úkol, pane Pottere?
Ano.
Dobrá.
Přistupte.
Nebojte se, pane Pottere.
Na rozdíl od vašeho svědomí jsou mé ruce čisté.
Můžete si to spočítat, pokud chcete.
Není třeba.
Zatraceně!
Musím vědět, proč jsem dnes zabil tucet lidí.
Protože z vlastní vůle řekli: „Řekl poděláte“.
Ti barbaři se rozhodli sami a nyní jsou mrtví.
Zabil jste je kvůli hloupému vtipu?
Vtipu?
Rozhlédněte se po místnosti, pane.
Já o své očistě nevtipkuji, pane Pottere.
Celé tkanivo společnosti se rozpadá pokaždé,
když se další podčlověk sníží na úroveň nedůvtipného batolete,
aby odpověděl na otázku „Copak děláte?“
Toaletní humor není komedie!
Takže všichni museli zemřít?
Ano, všichni.
A doufám, že rád pracujete, pane Pottere,
protože zabijete každého člověka, který řekne:
„Řekl jste poděláte.“
Neviditelný nůž? Proč?
Řekl jste „poděláte“.
Já to mohu říkat.
Jen komentuji fenomén, nepodporuji jej.
Co jste to udělal?
Vy jste mne zabil.
Já vás zabil?
Nebo jsem vás sklátil?
Ne!
SKLÁTITEL
KONEC?
Překlad titulků: Dagmar Dolejšová
Kreativní dohled Jan Táborský