Kutsuit, Don?
Miten saan sinut tänne nopeammin, Marv?
Otanko taas sähköruoskan käyttöön?
Sinä sen päätät. Mutta...
Toivon, että et.
Tiedätkö, mitä Amazon haluaa Kids in the Hallista?
Tiedän, Don. Hauskan shown, jossa ei maaliteta ketään,
ei puhuta ajankohtaisista aiheista eikä käytetä mitään ahdistavia asetelmia.
Niin. Meillä on jäljellä vain sanaleikit.
Niin, Don. Tiedän erään sanaleikin, Don.
Sanaleikki kertoo kissoista. Ne menivät naulakkoon.
Appelsiiniankkaa.
Väärä kello. Te hiton Harvardin harjoittelijat.
Se taisikin olla pelkkä uutisankka.
Ymmärrän. Pyydänkö harjoittelijaa hakkaamaan minut kujalla?
Se olisi liian kaukana. Pyydä häntä tekemään se tässä.
Paljon parempi, Don.
Anna mennä.
-Onko tämä mielestäsi toksinen työpaikka? -Toksinen? Ei suinkaan.
-Tunnet siis olosi kuulluksi? -Hyvinkin.
-Hyvä. Kerro, jos näin ei ole. -Tietenkin, Don.
-Pidän sinua ystävänä. -Niin.
Kasvot ylhäällä, Marv. En näe, miten kärsit.
Totta kai, Don. Niin on parempi.
-Entä nyt? -Hienoa.
He ovat täällä.
Siinä te olette.
-Toimme jotakin. Siinä. -Lahjoja. Jippii.
Missä se vauva on, jota me tulimme katsomaan?
-Mennään. -Täydellinen vauvamme nukkuu vielä.
Voi ei.
Hän on sellainen vauvaihminen.
-Haen teille viiniä. -Hyvä idea.
Katsokaapas tätä.
Et ole tainnut saada paljon unta, iskä.
En niin, mutta tällainen uupumus on vain ihanaa.
Kuin kiipeäisin Mount Everestiä,
mutta vuori ei lopu koskaan, taivaalla ei ole aurinkoa,
eikä ruoka maistu miltään.
Rakastan sitä.
-Hienoa. Niin suloista. -Niin mukavaa.
Päät kiinni! Nyt vittu päät kiinni!
Vauva. Vauva herää.
Haen vauvan.
-Hormoneja vain. -Niin.
Älkää puhuko siitä.
Tässä on meidän vauvamme.
Minä ensimmäisenä.
Otetaanko kuva? Otetaan vain.
Haenko kameran?
Kyllä minä sen voin hakea,
voinhan minä synnyttääkin, voinhan minä tehdä vitun kaiken.
Minä vain kysyin...
Mitä mieltä olet?
Rakas, en pidä tästä vauvasta.
-Anna hänelle aikaa. -Ei minun tarvitse.
Tämä on vihamielinen vauva.
Ei vauva voi olla vihamielinen.
Pitele sinä häntä.
Joskus... Voi luoja! Olet oikeassa.
-Niin. -Vihamielinen vauva.
Ota sinä hänet.
Ihan kuin pitelisin kaikkea maailman kärsimystä.
-Laula sille. -En voi.
Mielessäni on vain Kirottujen valitukset,
Vaikerointia teurastamolta tai se Coldplayn biisi Yellow.
-Ota sinä hänet. Ota. -Ei!
-Miten vauvan kanssa sujuu? -Hienosti.
Niin. Ota koppi.
On hienoa, että tulitte heti toimeen.
Niin. Sillä...
Haluaisimme kysyä teiltä jotakin erityistä.
Kokeillaanko parinvaihtoa?
-Ei. -Ei.
Ei. Olemme päättäneet, että...
Jos meille tapahtuu jotakin, haluamme, että saatte lapsemme.
-Mikä suuri kunnia. -Mikä kunnia.
Suuri kunnia.
-Mutta emme voi. -Emme voi.
Ette voi? Miksette?
En ole hyvä vauvojen kanssa.
Pitelin vauvaa kerran, hän juuttui kaivoon.
Älkää nyt. Olette vain hermostuneita,
koska tiedätte, miten valtava vastuu on.
Juuri sen takia valitsimme teidät.
En ole koskaan halunnut lasta.
Teen kierukoita harrastuksena.
-Hän myy niitä Etsyssä. -Saan kahvirahaa.
Kuulostat rennolta. Sinusta ei tule mitään helikopteriäitiä.
Niin. Juuri siksi valitsimme teidät.
Olemme piripäitä.
-Rakastamme piriä! -Rakastamme!
Pakko saada piriä. Antakaa piriä.
-Ette ole mitään piripäitä. -Ette niin.
Käytätte vain sosiaalisesti ja yksin autossanne.
-Aivan kuten me kaikki. -Niin.
Juuri siksi valitsimmekin teidät.
Mitä helvettiä?
-Hae paperit. -Menen hakemaan paperit.
Seis!
Emme pidä lapsestanne.
Se on totuus.
Ei niin silti voi sanoa.
Mikä vauvassamme on vikana?
Emme vain sovi yhteen.
Vauvanne vaikuttaa vihamieliseltä.
Pidämme kyllä teistä kahdesta.
Vihaamme vauvaanne.
Painukaa helvettiin täältä!
Naurettavaa. Mennään, rakas.
He eivät pidä hänestä.
Emme siis ole ainoita.
-Brian, onko video päällä? -On.
Hyvä. Varmista, että saat kaiken kuvattua.
Totta kai, isä. Nerokasta. Jännittävää, miten kävelet edestakaisin.
Miksi minun pitää kuvata tätä typeryyttä?
Miksi minun pitää olla takaajana lainoillesi?
-Perheessä autetaan toisiaan. -Missä äiti sitten on?
Hän on kaupassa. Se kuuluu suunnitelmaani.
Sieltä hän tulee.
Mitä on tekeillä? Mitä te teette?
-Vuotaako kaasuputki? -Ei.
Luojan kiitos.
Tässä niitä suolakurkkusipsejä.
En halua.
Mitä oikein teet? Pistä puhelin pois. En halua, että kuvaat.
Isä pakottaa.
Anna se tänne.
-Mitäs nyt sanot? -Äiti, kuvaat itseäsi.
-Niin sitä pitää. -Fran, voitko lopettaa?
Koetan olla romanttinen.
Fran, tänään on hääpäivämme.
-Gordon, sinä muistit. -Tietenkin.
Neljäkymmentä vuotta sitten en päässyt tekemään sitä, mitä miehet yleensä
-tekevät hääyönään. -Ei likaisia juttuja etupihalla.
En minä sitä tarkoita.
En kantanut sinua kynnyksen yli.
Totta.
Soitetaan kappaleemme.
Nostamisen aika.
-Brian! -Aivan.
Mitä painat nykyään, Fran?
Gordon, vain huorat käyvät vaa'alla.
-No niin. Mennään. -Selvä.
Mitä minä teen?
-Pidät vain kiinni. -Selvä.
Mistä kohtaa olet pienin?
Täältä ylhäältä.
Hän aikoo kantaa minut kynnyksen yli, Maude. Voitko uskoa?
-Ei vielä. -Selvä.
Nosta nyt itseäsi. Tee jotain!
-Minä vai? -Brian, auta minua.
Se oli ihanaa.
Pystyn parempaankin.
-Hyppää kyytiin. -Ei se ole järkevää.
-Kyytiin! -Teen parhaani.
Kaikki voimani ovat...
-Onko kamera päällä? -On.
-No niin. -Saitko nostamisen?
Sain.
-Hitto. En saanut. -Brian!
Jessus. Mitä varten maa nousee?
Laitoit tähän salaojituksen.
Ei onnistu. Mennään takakautta.
Onko sinulla avaimet?
Ne ovat autossa.
-Gordon. -Hitto.
KIDS IN THE HALLIN YSTÄVÄT, NUMERO 1239
Moi, nimeni on Michael ja kerään ankkoja.
Ai montako minulla on jo?
Ei yhtään.
Aionko kouluttaa ankat, kun saan niitä? Todellakin.
Mitä minä koulutan ne tekemään?
Se on sitten enemmänkin... ryhmän yhteinen päätös.
Ai onko teidät kaikki kutsuttu?
Ei ole. Minulla on vain kolme tuolia,
enkä vielä tiedä, kuinka monta ankat tarvitsevat.
Kids in the Hallin ystävät, numero 1239.
Kun katselet väkijoukkoja, ajatteletko:
"Hei, ehkä tuolla on joku ystäväni."
Minä taas murehdin, että ystäväni, jotka rakastavat,
kunnioittavat ja ihailevat minua, voivat hukkua tuonne ihmismassaan.
Ehkä he etsivät toisia Markin ystäviä
voidakseen puhua minusta ja siitä, miksi ovat Markin ystäviä.
Lopettakaa. Olen Markin ystävä.
Ette te ole Markin ystäviä. Tämä on hulluutta.
Olette kaikki niin töykeitä. Voisitteko lopettaa?
Yritän etsiä muita Markin ystäviä!
Irti minusta.
Haluan lisää Markia ja Markin ystäviä.
Markin ystäviä.
Haluan vain puhua Markista! Siitä, miten hieno kaveri hän on. Ei!
Hei! Lopettakaa se töniminen!
-Markin ystäviä. -Lopettakaa! Lopettaa kärrynpyörät!
Markin ystäviä.
Tarvitsen aikaa Markin kanssa.
Markin ystäviä.
Niin surullista.
Onneksi minä saan aina hienoja ideoita.
Kuten...
Mitä jos Markin ystävillä olisi Markin lippu?
MARKIN YSTÄVÄT
Markin ystävät!
Tulkaa tänne, Markin ystävät.
Tännepäin, Markin ystävät.
Alas, senkin tanssivat paskiaiset. Alas!
Alas! Mark vielä päihittää teidät.
Hei!
Markin lippu!
Meitä täytyy olla enemmän.
Markin lippu.
Hei, Markin ystävät.
-Moi. -Hei.
Rakastan sitä, miten Markin isä oli aikoinaan diplomaatti.
Niin. Hän varttui vähän kaikkialla.
Koko maapallo oli hänen kotinsa.
Hän kuulostaa kovin hauskalta.
Hei, olen normaali ihminen.
-Niin. -Voinko olla Markin ystävä?
Voit, mutta hanki itsellesi lippu.
Voinko ostaa tuon?
Tämä ei ole myytävänä.
Mutta hänellä on niitä paljon.
Voinko ostaa yhden lipuistasi?
Totta kai.
-Hei! -Se on Mark!
Mark, puhuimme juuri sinusta.
Se on yksi suosikkiaiheistani.
Niin meidänkin.
PERUSTUU TOSITARINAAN
Uusi suunnitelma. Lasken sinut alas kellari-ikkunasta.
-Brian, potkaise ikkuna auki. -Entä jos hra Louis on kotona?
Mitä oikein teette?
Lasken vain vaimoni sisään ikkunastasi.
En ole ihan varma tästä.
Entä jos kosken johonkin tuhmaan paikkaan?
-Miksi sinä sitä murehdit? -Olen kuoroni ainoa baritoni.
En halua metoo-skandaaliin.
-Et näytä baritonilta. -Et niin.
Eteenpäin Herran kansa Pyhään...
En ole koskaan kuullut mitään noin kaunista.
-No niin, annetaan mennä. -Aivan.
-Mitä? -Jokin napsahti.
-Mitä tarkoitat? -Haisee penneiltä.
Gordon! Sinulla on sydänkohtaus. Miehelläni on sydänkohtaus!
Teidän täytyy mennä sairaalaan.
Minun on kannettava naiseni kynnyksen yli!
Selvä. Meille ei kuitenkaan makseta tarpeeksi.
-Haluan nähdä, mitä tapahtuu. -Selvä on, Fran.
Niin.
En pysty siihen.
Ei se mitään. Anna minä kannan sinut.
Sopiiko? Nostan sinut.
Hyvä idea.
Oletko kunnossa, Fran? Vaikutat siltä.
Hän taisi läpikäydä spontaanin kohdunpoiston.
-Tyrä se oli. -Hän sai kaksi sydänkohtausta.
Ette veloita minua tuplasti.
Rakastan teitä.
Ottakaapa askel taaksepäin.
-Hän tarvitsee äitiään. -Tarvitsen äitiäni.
-Taaksepäin! -Älkää erottako meitä.
Erottakaapas.
POLIISILAITOS
14.35 LIBERTY VILLAGE
-Mitä mietit? -Oletko kuullut pride-kulkueesta?
Olen kyllä.
Meidän poliisien ei anneta enää marssia.
Annetaanpas. Mutta ei sinun.
-Minun? Miksei minun? -Marssit oudosti.
-Enkä marssi. -Marssitpas.
Älä viitsi. Ymmärrät kyllä.
En tiedä, mihin laitan käteni.
-Huomaan sen. -Kokeile itse!
-Katso? Helppoa. -Olet aika taitava.
Tuota noin...
-On aika lähteä. -En ole vielä kännissä.
Omaa syytäsi.
-Kiitos paljon, Jake. -Niin.
-Arvostan sitä. -Niin, taitaa olla aika lähteä.
-Niin. -Aivan.
-Taidat pitää banaaneista. -Minä rakastan banaaneja.
Phil! En tiennyt, että olit vielä täällä.
Tuota, Jake.
En voinut lähteä ennen kuin keskustelemme banaaneista.
Banaaneistako? Tiedäthän minut, hra Smoothien.
Sinulla on kyllä paljon banaaneja.
Totta kai. Smoothieen tulee hyvä tekstuuri banaaneista.
Smoothie ilman banaaneja on liian vetinen.
Järjestyksesi on kyllä kiehtova. Tarkoitan, että...
Tuossa on yksi banaani,
ja tuossa toinen.
Tuo banaani on melkein tuon päällä,
ihan kun jossain banaaniseksissä.
Outo muodostelma banaaneille.
Sillä tavalla ne putosivat ostoskassista.
Niin aivan.
Niin. Ne putosivat noin ostoskassista.
-Niin. -Niin. Ihan normaalia.
Sellaista sattuu. Putoilevat kassista. Niin.
Tai sitten ne ovat juuri siinä asennossa,
joka pysäyttää banaanidemonin Trafalgar 7:ltä.
Kuule, Phil.
Minä vain yritän kypsyttää banaanejani.
Aivan. Aivan.
En olekaan lukenut viime aikoina teosta:
Trafalgar-järjestelmien moniulotteiset demonit.
Jos kuitenkin muistan oikein, tänään on demonien päivä.
Banaanien on oltava täsmällisessä järjestyksessä
jottei demoni pääse sisälle.
Phil, oletko kunnossa vai soitanko apua?
En yhtään ihmettele. Kukapa haluaa banaanidemonin uhriksi?
En minä ainakaan. Olisit vain rehellinen. Ole rehellinen.
Phil, olet todella kiva kaveri.
Mutta pyydän sinua nyt lähtemään.
Selvä. Ymmärrän. On jo myöhä.
Ovi on tuolla.
Minulla on vielä vähän nälkä.
Ei varmaan haittaa, jos otan yhden banaanin?
Ei tietenkään.
Muistutan vain. Kello on kolme yöllä.
Voi olla vaikeaa saada uusi, jos syön yhden.
Hyväntuoksuinen banaani.
Tästä tulee herkullista.
Aion kuoria tämän, Jake.
Nyt minä aloitan.
Minä kuorin.
Lopeta! Hyvä on!
Järjestin nuo banaanit,
jotta banaanidemoni Trafalgar 7:ltä
ei tulisi kotiini ja veisi sieluani.
Hyvä on! Olit oikeassa. Oletko tyytyväinen?
Tiesin sen. Olisit vain ollut rehellinen. Ole rehellinen.
Laita banaanit takaisin.
-Selvä. -Nopeasti!
-Tähänkö? -Aikaa ei ole tuhlattavaksi.
Jake Andrew, tulin hakemaan sinua.
Seuraa banaanidemonia, Jake Andrew.
Sillä minä aion... Mitä vittua tämä on?
Tämä on vangitsemisasetelma.
En pääse tästä ohi.
Tehkää vapautusasetelma, jotta pääsen ulos.
Minkälainen se on?
En voi kertoa sitä!
On olemassa sääntöjä. Herran tähden.
Oletin, että olisitte oppineet kaikki banaanikuviot
ennen kuin alatte kutsumaan banaanidemonia. Mitä helvettiä?
En tiedä kaikkia sääntöjä.
Tiedän seitsemän.
-Se riittää. -Voi luoja.
Colbert!
-Emme me ikinä keksi sitä. -Entä nyt?
Oletpa nero. Kutsuit juuri toisen demonin.
Moi.
-Colbert! Kuka on vieraana? -Nathan Lane
kertomassa kaikenlaisia Broadway-tarinoita.
Hei, Jakey. Olemme varmasti jo lähellä.
Hyvin lähellä.
2 TUNTIA MYÖHEMMIN
Nyt keksin.
-Tarvitsen vain viimeisen banaanin. -Tätäkö etsit?
Upeat juhlat, Jake. Kiitos kutsusta.
Minulla oli hauskaa.
-Phil? Mitä helvettiä? -Nähdään töissä, Jake.
Jos saan tietää, missä työskentelet.
Olutta.
Olutta. Olutta. Olutta.
Olutta.
-Olutta. -Olutta.
Olutta!
Olutta tännekin.
Tule mukaani, Marv.
-Ota muistiinpanoja. -Selvä, Don.
Markin pitää laihduttaa uudessa Kids in the Hallissa.
Vaaka- vai pystysuunnassa?
Emme me häntä avaruuskapseliin sovita.
Eli vaakasuorassa.
Miksi Kevinillä on aina päässään jotain merilevää?
-Ne taitavat olla hänen hiuksensa. -Niin.
Yksi asia vielä.
Jessus. Mitä helvettiä täällä on tekeillä, Marv?
Tämä taitaa olla käytävän päätyseinä.
Mitä minä nyt teen?
No, ehkä me voisimme...
Kääntyä ympäri.
Marv, me kävelemme ja juttelemme.
Emme voi kääntyä ympäri.
Emme tietenkään, Don. Emme tietenkään.
Hapan juttu.
Tiedän, mitä aiot, Don. Minä sanon: "Sanopa muuta."
Ja sinä sanot: "Ei, Marv", ja näytät jotain hapanta.
Marv,
älä koeta päästä edelleni. Et ole niin fiksu.
En niin, Don. En ole fiksu.
Tämä on vain sattumaa, Marv.
Niin, Don.
Tietenkin.
-Fran. -Gordon?
-Fran, olen pahoillani, että... -Niin.
-...en saanut nostettua sinua. -Ei sen ole väliä.
Välitit kuitenkin tarpeeksi saadaksesi sydänkohtauksen.
-Sain kaksi. -Aivan.
Arvaa, mikä surettaa minua.
-Mikä? -Silloin hääyönämme
en tehnyt sitä toista asiaa, jonka miehet tekevät.
Seksiä.
Gordon.
Et ehkä pitänyt hauskaa hääyönämme,
mutta polvesi piti.
Niin.
Niin aivan.
Olen ratsastanut tällä satulalla 43 vuotta.
Minun pitäisi kirjoittaa siitä countrykappale.
Hei, äiti. Missasinko mitään?
Luoja sentään. Mitä hittoa oikein teette?
-Mitä oikein touhuat, senkin pervo? -Lopeta!
Tekstitys: Aino Mikkonen