Nekoukejte na mě takhle.
Nejsem blázen. Jen jsem ztratil brýle.
Nehraju si na magora, jen abych neplatil daně
Nejsem blázen Jen jsem ztratil brýle
Nezajímá mě, že jsi ztratil brýle. Stejně musíš platit nájem.
On není blázen Jen je malinko mimo
Možná se ptáte, proč se směju na každou louži, co vidím
Protože vypadají jako ty A vypadají jako já
Můj odraz je dokonalý
Jako moje sbírka použitých plenek
Ty jsou použitý? To není hygienické.
Sbírám knoflíky, ale tohle je opravdu příliš!
Možná je blázen
Dejte mi minutku A řeknu vám to po lopatě
Začalo to když jsem nemohl přečíst Plechovku polévky
POZOR: TOTO NENÍ POLÉVKA
Má přítelkyně a já jsme chtěli Zdravou večeři
Ale já málem uvařil Nějaký divný ředidlo
ŘEDIDLO: ČISTÍ A ŘEDÍ
Tak tedy. Přečtěte tento řádek, prosím.
NEJSEM BLÁZEN, JSEM JEN DOBŘE NALADĚNÝ SVŮJ CESTOVNÍ PAS NECHÁVÁM NA MĚSÍCI
Nejsem blázen, jsem jen dobře naladěný.
Svůj cestovní pas nechávám na měsíci.
Kdo ne?
On není blázen
Jen je malinko mimo
Jeho vejce jsou jen trochu naměkko
Má přítelkyně se pak ode mě držela zpátky
Tak jsem tehdy začal Sbírat ty použité plenky
Oční test.
Všechny záhady světa jsou všední ve srovnání se soucitem.
Poslední slovo máte špatně. Stojí tam „s akcí“.
VE SROVNÁNÍ S AKCÍ
Ztratil brýle
Uvnitř mé hlavy hraje rádio
Připomíná mi, že jsem naživu
Můj svět se točí A když mluvíme o osudu
Moje ex a optometrista začali randit
Nemám vidiny ani nepatřím do blázince
Bolest mého srdce roste Jsem tak trochu zničenej
Nejsem blázen Jen jsem ztratil brejle
Řekli mi, že ve skutečnosti mám brýle.
Vypadáte trochu jako blázen.
Ale nemít brejle mě osvobodilo
Teď už tuším, že mě NASA pronásleduje
Ví příliš mnoho.
Tohle jsme našli na měsíci.
Ať se to znovu nestane.
Vidíte? Já nejsem blázen.
To jen lidé se bojí naslouchat.
KLUCI V ZÁKULISÍ
Čau, Tory. Budu tak za pět minut.
Dobře, Rory. Dobré vědět.
ZAMĚSTNANCI SI MUSÍ PŘED KADĚNÍM UMÝT VLASY
Rory, mohl bych mít otázku?
Prosím, ptej se. Otázky jsou zde žádoucí.
Obzvláště ty, na které bychom mohli mít odpovědi.
Jen jsem malinko zvědavý ohledně té cedule.
-Neobsluhujeme lidi na sociálních dávkách? -Ne, tu nemyslím.
Dobře, protože té jsme se zbavili. Bylo to nelegální.
Ne, narážel jsem na tu, na které je napsáno:
„Všichni zaměstnanci si musí před kaděním umýt vlasy.“
Jen mě zajímala ta logika za tím skrytá.
Není to zjevné?
No, svým způsobem ano.
Totiž, rozumím tomu mytí vlasů.
Božínku, jistěže rozumíš.
Jo, a kadění je dost jasné.
Jen to slovíčko „před“ mě trochu mate.
Jasně. Hned vysvětlím.
Když si myješ vlasy, odstraňuješ částice hovínek.
Ano, rozumím. Pokračuj.
Takže po odstranění těch částic hovínek
je nezbytné, aby...
Částice hovínek.
Víš, když řeknu ten nápis takhle nahlas,
připadá mi, že to možná nedává žádný smysl.
Rory, omlouvám se. Moc do toho šťourám. Zapomeň, že jsem se ptal.
Ne, ne. Jsem teď zvědavý.
-Dory? -Tory. Rory.
Co je to tu za jekot? Jako bych byl na koncertu Bon Joviho.
Promiň, Dory. Tory měl dotaz ohledně toho nápisu v umývárně.
„Zaměstnanci si musí před kaděním mýt vlasy“? To je on.
No, je to všechno součást vytváření skvělého zážitku u večeře.
Myslím, že rozumím.
Jednou jsem pracoval v restauraci, kde museli zaměstnanci chodit bez trika,
protože mizely lanýže.
Bože.
Ale pak jsme je začali pašovat v podpažích.
Víš, tvá historka se mi opravdu líbila,
ale rád bych věděl, jak celý ten protokol kadění
jakkoliv přispívá pozitivnímu zážitku z večeře.
No, zadek, lidský zadek...
Já nevím. Musím všechno vysvětlovat?
Tory, Rory, Dory.
Nerad bych byl „ten“ člověk,
ale máme otevřeno už hodiny a neservírovali jsme jediné jídlo.
Cory, mohl bys znovu vysvětlit tu ceduli?
-Kterou? -Tu o kadění.
No, ta má docela vědecké vysvětlení.
Je to komplikované, ale myslím, že to můžu podat laicky.
-Budu se snažit držet krok. -Tak jo.
Když si masírujete skalp, uvolňuje to dopamin,
který dává signál hýžďovým svalům, aby uvolnily anální žlázky,
a to způsobuje... a potom...
Někam jsem tím mířil,
ale mám opravdu problém s logikou věci.
Skoro jsi to měl.
Za to může vláda. Zatracený zdravotní předpisy.
Vláda miluje schvalování směšných zákonů,
jako že si děti nesmějí hrát nebo zákaz kohoutích zápasů v pečovatelských domech.
Nepochopte mě špatně. Dělám to, abych se vyhnul pokutě.
Ale nemusí se mi to líbit.
Děkujeme za tvůj příspěvek, Martine.
-Proč k nám personál kuchyně mluví? -Netuším.
Takže, pojďme si to ujasnit.
Celou tu dobu jsme si myli vlasy bezdůvodně?
A taky kadili bezdůvodně?
Aha, možná jen to mytí vlasů. Jo.
No, tohle je katastrofa.
Zdráhám se položit další otázku.
To nemusíš. Ptej se.
Kdo tam vlastně dal tu značku?
Myslím, že vím, kde můžeme dostat nějaké odpovědi.
Můžete mi tohle vysvětlit?
ZAMĚSTNANCI SI MUSÍ PŘED KADĚNÍM UMÝT VLASY
Můj bože. Vy jste ji vyvěsili?
-Ano. -To bylo před šesti měsíci.
Vám to tam viselo šest měsíců?
-Ano. -Můj bože!
Tady je ta pravá. Můj bože!
ZAMĚSTNANCI SI MUSEJÍ MÝT RUCE NEŽ SE VRÁTÍ DO PRÁCE
-Dobrá. -Můj bože. To bylo prvního dubna.
Vy nevíte, co je to apríl?
-Můj bože. -Tak já už půjdu.
To si děláme srandu z lidí, jako jste vy.
Můj bože! Vy nevíte, co je to apríl?
Hej, chci vás ukázat svým přátelům.
PŘÁTELÉ KLUKŮ V ZÁKULISÍ, Č. 774
Jsem tak nadšený. Miluju Kluky v zákulisí.
Nemůžu se dočkat té nové řady. Řekli mi, že budu v jedné epizodě.
Ještě neřekli, v jaké roli.
Cože?
Říkáte, že tohle je ta role, kterou dělám pro ten pořad?
Miluju ten pořad, ale tohle?
Přátelé Kluků v zákulisí, číslo 774.
Sasha.
Přišel ke mně pošťák
a ten pošťák mi řekl,
že západka na naší bráně je zaseklá. že je nespokojený,
Stojím na našem trávníku
na západku na mojí brance. a ten pošťák si stěžuje
-Ano, chtěla jsem ti říct... -Prosím.
-...že chce... -Prosím.
Řekl mi také, že s tebou o tom mluvil.
Což je něco, co jsem samozřejmě nevěděl,
protože jsi mi to neřekla.
-Ano, já jsem chtěla... -Prosím.
-Ale já jsem... -Prosím.
...s ním mluvila teprve včera.
A já o tom neslyšel ani slovo.
Neřekla jsi mi o tom ani slovo.
Stojím na trávníku před naším domem
v klaunském... v klaunském kostýmu,
jsem obtěžován,
ano, obtěžován pošťákem,
který mele a mele
o západce na naší brance. Něco, o čem jsi věděla
téměř celých 24 hodin. Chtěla jsem ti to říct,
ale ty jsi strávil většinu včerejška s rukou...
zaseklou v krmítku pro ptáky
a byls příliš rozrušený, abys poslouchal.
Řekl jsem mu: „Myslel jsem, že je spravená.
„Tak se zřejmě odspravila.“
Chtěl jsem ho rozesmát. On se nesmál.
Místo toho stojí na mém trávníku
před mým překrásným domem, za který jsem zaplatil spoustu peněz,
když jsem si půjčil spoustu peněz od tvého strýce,
a poučuje mě?
Poučuje mě
o extrémních změnách počasí
a jak se země hýbe a posouvá, a že proto je naše západka zaseklá.
Můj bože, Barb. Nikdy jsi mi neřekla, že se země hýbe a posouvá.
Stojím na svém trávníku se zemí, která se hýbe a posouvá.
Jsem ohrožen na svém vlastním trávníku
s pošťákem, kterým je posedlý počasím.
Právě jsem si přečetl tvůj vzkaz „opouštím tě kvůli jinému“.
A nikdy jsem se necítil víc opařený
za celý život. Za celý život!
Stojím ve svém obýváku a říkám si, že si přečtu milostný dopis.
Ale ne, žádný první máj, lásky čas v dopise není.
Místo toho zjistím, že mě žena opouští kvůli 53letému plavčíkovi.
-56. -Opravdu?
-Promiň. Chtěla jsem ti... -Prosím!
-Myslela jsem, že budeš v práci... -Prosím.
...celý den, tak jsem ti to neřekla.
A tak se omlouvám a tak dále.
Pracuju sedm hodin každý...
Přestaň balit... měsíc. A když přijdu domů, chci jen trochu...
Prosím přestaň mě opouštět.
...čas o samotě po celý večer
a následující ráno. Sbaleno?
Dobrý, skupinová porada.
Dobrý nápad. Budeme mít skupinovou poradu dole.
A vydělávám 12 680 dolarů ročně.
A žadonění o peníze u tvého strýce je skoro druhá práce, abychom...
Neotvírej tu branku.
...měli co jíst.
Musíte škubnout a pak táhnout.
Barb.
Barb!
A jediné, co chci, je aby má žena nespala se stárnoucími plavčíky.
Stojím tu...
na svém dvorku v klaunském...
v klaunském kostýmu.
Kdo mi ten kostým sundá?
Brilantní knír, pane.
Dobrý den.
docela obdivuhodný knír?
A mohl bych říct, že ten váš se toulá po vašem obličeji
s velmi příjemným výsledkem?
Děkuji, pane.
James Soloway.
Vážený pán.
Má vizitka.
Benjamin Flanch.
Doktor horolezectví. Má vizitka.
Hory, jo?
Povězte mi, naučíme se někdy, jak na ně lézt?
Věda se denně vyvíjí, pane.
To mě velmi těší slyšet.
Ano. Tak...
-Přeji vám krásný den, pane. -Přeji vám krásný den, pane.
-Ano? -Nerad ruším, vážený pane.
Hovořím s váženým panem Jamesem Solowayem? Jsem nositelem toho jména.
Je tohle vaše vizitka?
To vskutku je.
Minulou noc nějaký muž
brutálně zavraždil 11 prostitutek v Bequithské uličce.
Nasekal je jako cibuli, přesněji řečeno.
Můj bože.
Našli jsme vaši vizitku v jeho kapse.
Jak vám mohu pomoci?
Zmiňoval ten gentleman, že plánuje vraždit prostitutky?
To nezmiňoval.
-Kdo byl u dveří, drahý? -Policie, nejdražší.
Našli mou vizitku u gentlemana, který zavraždil nějaké prostitutky.
Vražda? Vizitku?
Prostitutky?
Moje hlava.
Už bych měl radši jít.
-Přeji dobrý den. -Přeji dobrý den, pane.
Promiňte, pane?
Vaše vousy dělají čest Britskému impériu.
Linton Fallbus.
Psychiatr. Má vizitka.
Studie šílené mysli!
Musíte mít hodně co vyprávět.
To vskutku mám, pane.
Velmi rád bych to slyšel.
James Soloway, vážený pán. Má vizitka.
Velmi rád bych sdílel své příběhy, pane.
Naneštěstí, dnes večer jsem zaneprázdněn, neb mám večeři se svou matkou.
Možná někdy v budoucnu, Jamesi Solowayi, vážený pane?
Udělal jsem si právě nového přítele?
Vy jste ten gentleman, se kterým jsem mluvil před třemi měsíci?
-Ano, čemu vděčím za tuto... -Je tohle vaše vizitka?
-Opět? -Jo.
Našli ji u šílence,
který zavraždil a snědl svou matku.
Ale toto je zajisté pouze úděsná náhoda.
-Nejdražší, kdo je u dveří? -To je opět policie, drahá.
Policie?
Jednou tady, dvakrát tady?
-Já už... -Děkuji vám mockrát.
Chyťte ji!
Velmi se omlouvám.
Nervy. Je tu policie.
Obvykle omdlévám.
Drahoušku, proč se neodebereš do...
Už se cítím lépe. Dobře, uvidíme se v knihovně.
-Je tohle vaše... -Ano.
Gentleman, který měl u sebe tuto vizitku,
měl zálibu v ohni!
Minulou noc zapálil sirotčinec.
Zabil všechny ty maličkaté.
Až na tohoto.
Chudák já bez maminky,
tatínka,
bez bratranců, sestřenic, bez strýců,
bez tet,
bez babiček a dědečků,
bez sester a bratrů.
Mám rozkazy od soudu
zabavit vaše vizitky.
Moje vizitky?
Moje vi... Já...
PODLE SKUTEČNÉ UDÁLOSTI
-Takže jsme mu dali televizi... -A ovladač.
Ano.
-Jsou nepoužitelné bez ovladače. -Chápu.
-Protože nemají knoflíky. -Pravda.
Někdy nemají ani tlačítka, a když ano, nemůžu je najít.
Můžeme se soustředit?
-Děkuji ti, Bruci. -Nemáš zač, Kevine.
Takže i když má televizi... A ovladač!
...pořád na něco kouká na telefonu a chechtá se.
Přitom je to tak malé.
Pokud nenajdeme brýle na čtení, nikdy nezjistíme, na co kouká.
To je tak random. Proč to pořád říká?
Scotte, Kevine, Bruci.
Markova postavo, ať už je to kdokoli.
Migrény se vrátily. Jsem rád, že jsem vás zastihl pohromadě.
Ano, pohromadě, pracující na výzkumu, na kterém jsme měli dělat všichni.
Jo, Kevine.
Každopádně, dokončil jsem svůj výzkum sledovacích návyků generace Z.
Výsledky pro vás budou šokující.
-Jak dlouho děláš výzkum? -Několik měsíců.
Tak proto jsi nenapsal nic pro náš seriál?
-Můžeme se soustředit? -Soustřeďte se!
-Děkuju. -Nemáš zač.
Podle těch výsledků, něco, co všichni z Gen-Z milujou,
Takže jestli si je chceme zaháknout,
je otevřený konec. stačí, abychom tuhle sérii zakončili...
Otevřeným koncem! Jo!
Co si myslíš ty, Markova postavo, ať už jsi kdokoli?
Já jsem zmatený.
Každá komedie začíná konfliktem. Někdy se zvýšeným napětím.
Poté musí překvapivě nabídnout rozřešení.
Otevřený konec dělá přesně to stejné,
poskytuje konflikt.
Ale potom zadrží rozřešení,
nechá diváky v napětí, jako by viseli z útesu.
Já to chápu.
Což znamená, že otázka zní, jak my, jako komedianti,
pracující v rámci struktury komedie,
vyřešíme tento paradox?
Tahle intenzivní postava, kterou Mark hraje, má pravdu.
-Jo. Proč nena... -To se mi líbí.
To není vše, Dave.
Proč nenapíšeme skeč, kde bude jen expozice,
a v příští sérii uděláme skeč, kde budou jen pointy?
To bude fungovat!
Už ho nepotřebujeme.
Jsi volný!
To je tak cheugy.
-Co to znamená? -Nemám tušení.
To znamená, že musíme napsat ten otevřený konec.
Já myslel, že to necháme udělat Bruce.
Ne.Tohle je osmá epizoda.
-Cože? A jak už jsme daleko? -Tohle je poslední skeč.
-Můj bože! O čem to je? -O tomhle.
Teď to hrajeme.
Ale na to nemáme dost času.
Nikdy nestihneme dopsat tenhle skeč, než skončí.
Ledaže to uděláme dohromady. Bez Marka.
-Dobře. -Pojďte.
Všechny ruce.
Bože, nevím jestli tam jsi nebo jestli vůbec nasloucháš.
Jestli ano, nechej Kluky v zákulisí napsat ten otevřený konec.
-Tuhle blbou postavu vyhodíme. -Nemůžeme mít dvě postavy, které plivou.
-Obě postavy by měly... -Ne, vypadáme pak netalentovaně.
POKRAČOVÁNÍ PŘÍŠTĚ
Kolik prstů vidíš, Marve?
Osm, Done.
Takže to jsou všechny epizody?
-Ano, Done. -Skvěle. Skvěle.
A kde jsou Kluci teď?
-Vracejí je do skladiště. -Dobrá, výborně.
Kreativní dohled Jan Táborský