Se ikke på mig sådan.
Jeg er ikke skør. Jeg har bare mistet mine briller.
Jeg lader ikke som om jeg er skør for at undgå skat
Jeg er ikke skør. Jeg har bare mistet mine briller.
Det er lige meget med brillerne. Du skal betale leje.
Han er ikke skør. Bare en lille smule underlig.
Du spørger hvorfor jeg smiler af hver en vandpyt.
Fordi de ligner dig. Og de ligner mig.
Min refleksion er perfektion.
Ligeså er min brugte ble-samling.
De er brugte? Det er ikke hygiejnisk.
Jeg samler knapper, men det her er for meget!
Måske er han skør.
Giv mig et minut, og jeg giver dig historien.
Det startede, da jeg ikke kunne læse en dåse med suppe.
Min kæreste og jeg ville have et sundt måltid.
Men jeg havde nær kogt noget underligt malerfortynder.
Værsgo. Læs denne linje, tak.
JEG ER IKKE SKØR, BARE FINJUSTERET.
Jeg er ikke skør. Bare finjusteret.
Jeg har mit pas på månen.
Hvem har ikke?
Han er ikke skør.
Han er ikke skør Bare en lille smule underlig
Hans æg er en smule blødkogte
Så viste min kæreste mig ingen kærlighed
Det var der jeg startede min brugte ble-samling
Synstest.
Mysterier er dagligdag sammenlignet med medfølelse.
Sidste ord er forkert. Det er "handling."
Mistede hans briller
Der er en radio, der spiller i mit hoved
Den minder mig om, at jeg ikke er død
Min verden drejer rundt Og apropos skæbne
begyndte min eks og optikeren at date
Jeg har ikke vrangforestillinger
Mine hjertesorger vokser Jeg er lidt et vrag
Jeg er ikke skør Jeg har bare mistet mine briller
De siger, at jeg faktisk har briller på.
Du er lidt skør.
Men ikke at have briller har frigjort mig
Nu tror jeg at NASA følger efter mig
Han ved for meget.
Vi fandt det her på månen.
Lad det ikke ske igen.
Se? Jeg er ikke skør.
Folk er bare bange for at lytte.
Hej Tory. Fem minutter, så er jeg der.
Godt at vide.
Kan jeg stille dig et spørgsmål?
Selvfølgelig. Vi er glade for spørgsmål her.
Især dem, som vi måske har svaret til.
Jeg var bare nysgerrig omkring skiltet.
-"Kontanthjælpsmodtagere ikke velkomne"? -Nej, ikke den.
Godt, det er nemlig fjernet. Det var ulovligt.
Jeg mente skiltet, der siger:
"Håret skal vaskes, før der laves bæ."
Jeg er nysgerrig omkring logikken bag det.
Er det ikke oplagt?
Altså, på en måde, ja.
Jeg mener, Jeg forstår det med at vaske sit hår.
Ah ja, selvfølgelig.
Ja, og at lave bæ er ret tydeligt.
Det er bare ordet "før", jeg ikke helt forstår.
Naturligvis. Lad mig forklare.
Når du vasker dit hår, fjerner du bæ-partikler.
Ja, jeg forstår dig. Fortsæt.
Så efter du har fjernet bæ-partiklerne,
er det nødvendigt at...
Bæ-partikler.
Ved du hvad, når du læser skiltet højt,
får det mig til at tænke, at det måske ikke giver mening.
Undskyld, jeg er en klods. Glem, jeg spurgte.
Nej, nej. Du har gjort mig nysgerrig.
-Dory? -Tory. Rory.
Hvad larmer I sådan for? Er vi til Bon Jovi-koncert?
Undskyld. Tory ville spørge om toiletskiltet.
"Vask håret, før der laves bæ."
Præcis.
Det er alt sammen med til at skabe en skøn restaurantoplevelse.
Måske forstår jeg.
Jeg arbejdede engang et sted, hvor vi ikke måtte have trøje på.
Fordi trøflerne forsvandt.
Åh nej da.
Så vi begyndte at gemme dem i armhulerne.
Jeg kan godt lide din anekdote,
men jeg vil gerne vide hvordan denne bæprotokol
sørger for en god restaurantoplevelse?
Tja, måsen, den menneskelige mås...
Jeg ved det ikke. Skal jeg forklare alt?
Tory, Rory, Dory.
Jeg hader at være "den" fyr,
men vi har haft åbent i timevis, og vi har ikke serveret noget mad.
Cory, kan du forklare skiltet igen?
-Hvilket? -Det omkring bæ.
Det har en meget videnskabelig forklaring.
Kompliceret, men jeg tror jeg kan forklare det simpelt.
-Jeg gør mit bedste for at forstå. -Perfekt.
Når du masserer skalpen, udløses der dopamin,
som signalerer til glutealmusklerne, at de skal slappe af i analkirtlerne,
og det gør... og så...
Jeg ville sige noget med dette,
men jeg har det lidt svært med logikken.
Du havde det næsten.
Det er staten. Forbandede sundhedsbestemmelser.
Staten elsker at komme med nye dumme love,
såsom at børn ikke må lege, eller ingen hanekamp i ældreplejen.
Forstå mig nu ret. Jeg gør det for at undgå bøden.
Men jeg behøver ikke at kunne lide det.
Tak for dit input, Martin.
-Hvorfor taler kokkene til os? -Ingen anelse.
Så lad mig forstå det ret.
Al den tid, har vi vasket vores hår unødvendigt?
Og lavet bæ unødvendigt?
Øh, måske bare hårvasken.
Ja.
Det er jo en katastrofe.
Jeg tøver med at spørge igen.
Nej. Kom bare.
Hvem hængte skiltet op?
Jeg tror, jeg ved, hvor vi kan få nogle svar.
Kan du forklare det her?
Åh Gud. Hang du det op?
-Ja -Det er seks måneder siden.
Har det hængt så længe?
-Ja -Vorherre bevares!
Her er den rigtige. Åh Gud!
VASK HÆNDER EFTER BESØG
-Okay -Det var 1. april.
Kender du ikke til aprilsnar?
-Åh Gud. -Jeg går igen.
Dagen, hvor vi laver sjov med jer.
Åh Gud! Kender du ikke til aprilsnar?
Jeg vil vise dig til mine venner.
Venner til Kids in the HallI Nummer 774
Jeg er så spændt. Jeg elsker Kids in the Hall.
Jeg kan ikke vente på det nye show. Jeg skal være med i en episode.
De har ikke sagt hvilken del.
Hvad?
Det her er den rolle, som jeg har i showet?
Jeg elsker showet, men det her?
Venner til The Kids in The Hall Nummer 774.
Sasha.
Postbuddet kom til mig,
og postbuddet sagde til mig,
at han var utilfreds med låsen på havelågen.
Jeg står på vores græsplæne
med postbuddet, der brokker sig over låsen på lågen.
-Ja, jeg ville havde fortalt... -Vent.
-...at han vil have... -Vent.
Han sagde også, at han havde sagt det til dig.
Det vidste jeg selvfølgelig ikke,
fordi du ikke fortalte mig det.
-Ja, jeg skulle til... -Vent.
-Men jeg... -Vent.
...snakkede kun med ham i går.
Og jeg hørte aldrig et ord.
Du fortalte mig ikke ét ord om det.
Jeg står på vores græsplæne...
flov... I et musehul,
jeg bliver chikaneret,
ja, chikaneret af et postbud,
der taler og taler om låsen på lågen.
Noget, som du har vidst i næsten 24 timer.
Jeg prøvede at fortælle det,
men du brugte det meste af i går med din hånd...
...fanget i fuglehuset,
og du var for ked af det til at lytte.
Jeg sagde til ham: "Jeg troede, vi havde ordnet det.
Det må være kommet i uorden."
Jeg lavede en vits. Han grinte ikke.
I stedet står han på min græsplæne
foran mit smukke hus, som jeg har betalt en masse penge for,
efter jeg lånte en masse penge af din onkel,
og han belærer mig?
Han belærer mig
om de ekstreme årstidsskift,
og om at jorden flytter sig, og derfor sidder vores lås fast.
Barb. Du fortalte mig aldrig, at jorden flytter sig.
Jeg står på min græsplæne på jord, der flytter sig.
I fare på min egen græsplæne
med et postbud, der er besat af vejret.
Jeg har læst dit "Der er en anden"-brev.
Og jeg har aldrig været mere chokeret
i mit liv. I mit liv!
Jeg står i min egen stue og tror, at jeg skal læse et kærestebrev.
Men nej, der er ingen forårsrim i dette brev.
I stedet står der, at min kone forlader mig for en 53-årig livvagt.
-56. -Virkelig?
-Undskyld. Ville have... -Vent!
-Jeg troede, at du skulle... -Vent.
...arbejde hele dagen, så jeg undlod.
Og ja, undskyld, eller noget.
Jeg arbejder syv timer om... stop med at pakke... måneden.
Og når jeg kommer hjem, er alt, hvad jeg beder om...
Stop med at gå.
...alenetid om aftenen og den efterfølgende morgen.
Har du pakket?
Jamen så, gruppemøde.
God idé. Vi holder det nedenunder.
Og jeg tjener 12.680 dollars om året.
Og det er som at have et andet job
at bede din onkel om penge... Åbn ikke lågen.
...til mad.
Du skal trække og løfte.
Barb.
Barb!
Alt, hvad jeg beder om er, at min kone ikke har sex med gamle livvagter.
Jeg står...
...på min græsplæne krybende...
...krybende ned i et musehul.
Hvem vil få mig ud?
Flot overskæg.
Goddag. Jeg må sige, at du har et storslået overskæg.
Og tillad mig at sige,
at det er en behagelig måde, hvorpå dit eget strejfer rundt.
Tak.
James Soloway...
Hr.
Mit kort.
Benjamin Flanch.
Doktor i bjergbestigning. Mit kort.
Bjerge, siger du?
Tror du nogensinde, at vi kan bestige dem?
Videnskaben vinder frem hver dag.
Godt at høre.
Ja. Nå men...
-God dag til dig. -God dag til dig.
-Ja? -Undskyld, vi forstyrrer dig.
Taler jeg med hr. James Soloway?
Det er mig, ja.
Er dette dit kort?
Det er det, ja.
I går aftes blev 11 prostituerede brutalt myrdet af en mand
på Bequith Lane.
Skar dem op som løg, gjorde han.
Åh nej.
Vi fandt Deres kort i hans lomme.
Kan jeg hjælpe?
Talte herren om at dræbe prostituerede?
Det gjorde han ikke.
-Hvem var ved døren, skat? -Politiet, min egen.
De fandt mit kort hos en herre, som myrdede nogle prostituerede.
Mord? Et kort?
Prostituerede?
Mit hoved.
Jeg burde nok...
-God dag. -God dag.
Undskyld mig?
Dit ansigtshår gør imperiet stolt.
Linton Foebus.
Psykiater. Mit kort.
Studiet af sindssyges sind!
Du må kunne nogle gode historier.
Det har jeg nemlig.
Jeg vil gerne høre dem.
Hr. James Soloway. Mit kort.
Jeg kan også godt lide at dele mine historier.
Men jeg er optaget i aften,
da jeg skal spise med min mor.
Måske en senere dato, hr. James Soloway?
Fik jeg lige en ny ven?
Talte jeg med dig for tre måneder siden?
-Ja, må jeg spørge, hvad der er... -Er det dit kort?
-Igen? -Ja.
Fundet hos en sindssyg...
...som dræbte sin mor og spiste hende.
Det er sikkert bare et makabert sammentræf.
-Hvem er ved døren, min egen? -Det er politiet igen.
Politiet?
De har været her en gang før. Og nu igen.
-Jeg vil... -Mange tak.
Pågrib hende!
Åh, undskyld.
Nerver. Politiet er her.
Jeg plejer at besvime.
Kæreste, hvorfor trækker du dig ikke...
Jeg har det bedre. Ja, jeg venter på dig i biblioteket.
-Er dette dit... -Ja
Herren, der havde dette kort,
havde en forkærlighed for ild!
I går aftes satte han ild til børnehjemmet.
Dræbte alle de små.
Undtagen denne lille en.
Stakkels mig uden mor,
eller far,
ingen fætre og kusiner, ingen onkler,
ingen tanter,
bedsteforældre,
søstre eller brødre.
Jeg har fået ordre fra staten om at
beslaglægge dine kort.
Mine kort?
Jeg...
EN SAND HISTORIE
-Så vi gav ham et TV... -Og fjernbetjeningen.
Ja.
Tv virker ikke uden fjernbetjeninger.
-Forstået. -Fordi der ikke er drejeknapper.
Sandt nok.
Nogen har heller ikke trykknapper...
Kan vi fokusere?
-Tak, Bruce. - Det var så lidt, Kevin.
Selvom han har et TV og fjernbetjening,
bliver han ved med at se noget på smartphonen...
...og fniser.
Og den er så lille.
Hvis vi ikke finder vores læsebriller, ser vi aldrig, hvad han ser på.
Så tilfældigt.
Hvorfor siger han det?
Scott, Kevin, Bruce.
Den karakter, som Mark spiller.
Migrænen er tilbage.
Godt jeg fandt jer alle.
Ja, alle samlet, som laver den forskning vi alle blev enige om.
Ja, Kevin.
Jeg blev færdig med afstemningen om Gen-Z's medievaner.
Resultaterne kommer til at chokere.
-Hvor lang tid har du brugt? -Et par måneder.
Så du nåede ikke at skrive til serien?
-Kan vi fokusere? -Fokus!
-Tak. -Det var så lidt.
Ifølge disse resultater, er den eneste ting, som Gen-Z's elsker,
en cliffhanger.
Så hvis vi vil fange dét publikum,
er alt, hvad vi skal gøre, at ende sæsonen med...
En cliffhanger.
Ja!
Hvad synes du om karakteren, som Mark spiller?
Jeg er forvirret.
Al komedie starter med en konflikt. Nogle gange i et spændende miljø.
Og kommer så overaskende nok med en løsning.
Cliffhangeren gør præcis det samme,
laver en konflikt.
Men venter den med at komme med løsningen,
efterlades publikum i spænding, som om de hænger fra en klippe.
Jeg forstår.
Så spørgsmålet er,
hvordan vi som komikere
inden for komediegene
kan løse dette paradoks.
Marks intense karakter har en pointe.
-Hvorfor ikke... -Elsker det.
Der er mere, Dave.
Vi laver en sketch, der kun er opsætninger,
Og så, næste sæson, en kun med punchlines.
Det. Vil. Virke!
Vi har ikke brug for ham.
Du er fri!
Åh, det er så cheugy.
-Hvad betyder det? -Ingen anelse.
Det betyder, at vi skriver en cliffhanger.
-Kan Bruce gøre det? -Nej.
Det her er den ottende episode.
-Hvad? Hvor langt inde? -Sidste sketch.
-Hvad handler den om? -Det her.
Vi er i den nu.
Men der er ikke tid nok.
Vi skriver aldrig sketchen færdig, før den slutter.
Medmindre vi gør det sammen, uden Mark.
-Ja klart. -Kom så.
Alle hænder.
Gud, jeg ved ikke om du er der oppe, eller om du hører efter.
Hvis du er, vær venlig, lad The Kids In The Hall få en cliffhanger.
Vi putter ikke den skide karakter i sketchen.
De kan ikke spytte begge to.
Jeg synes...
Nej, det giver mening...
FORTSÆTTELSE FØLGER
Hvor mange fingre?
Otte, Don.
Så det er alle episoderne?
-Ja, Don. -Åh, godt.
Hvor er børnene nu?
-De er på vej tilbage til lageret. -Godt, fremragende.
Kreativ supervisor: Lotte Udsen