Älä siinä tuijota.
En ole hullu. Hukkasin vain silmälasini.
En teeskentele Maksan kyllä veroni
En ole hullu Hukkasin vain silmälasini
Mitä sitten, vaikka hukkasitkin. Maksaisit vuokrasi.
Ei hän ole hullu Vain vähän sekaisin
Se tuottaa ihmetystä Kun etsin kasvoja lätäköistä
Ne näyttävät sinulta Kuten myös minulta
Heijastukseni vastaa toiveitani
Aivan kuin käytetty vaippakokoelmani
Nämä ovat käytettyjä? Ällöttävää.
Minä kerään nappeja, mutta tämä on liikaa!
Ehkä hän on hullu
Antakaa, kun mietin Kerron teille ilomielin
En osannut lukea purkkia Millään kielin
Tyttöystäväni halusi Soppaa helppoa
Vahingossa tarjoilin Tärpättikeittoa
Selvä. Luepa tämä rivi.
EN OLE HULLU, OLEN HUKASSA. SÄILYTÄN PASSIANI TIETENKIN KUUSSA.
En ole hullu Olen vain hukassa
Säilytän passiani tietenkin kuussa
Kuka muka ei?
Ei hän ole hullu
Vain vähän sekaisin
Kaikki on hänelle vähän ylösalaisin
Kun tyttöystäväni halusi erota Se satutti hieman
Silloin aloitin sen Vaippakokoelman
Näkötesti.
MAAILMAN MYSTEERIT EIVÄT VEDÄ VERTOJA MYÖTÄTUNNOLLE.
Viimeinen sana on "toiminnalle".
Hän hukkasi lasinsa
Päässäni on koko ajan radio päällä
Olen siis koko ajan menopäällä
Maailmani pyörii Oli hurjaa kuulla
Eksäni ja optikkoni alkoivat deittailla
En ole ahdistunut enkä laitostunut
Sydänsuruni syvenevät Olen sekoittanut termini
En ole hullu Hukkasin vain rillini
Minulla kuulemma on lasit päässä.
Vaikutat hullulta.
Rillittömyys on vapauttanut minut
NASAn uutena kohteena on allekirjoittanut
Hän tietää liikaa.
Löysimme tämän kuusta.
Näin ei saa tapahtua uudestaan.
Näettekö? En ole hullu.
Ihmiset eivät vain uskalla kuunnella.
Hei, Tory. Menee noin viisi minuuttia.
Selvä, Rory. Hyvä tietää.
Rory, voisinko kysyä jotakin?
Totta kai. Kysymykset ovat aina tervetulleita.
Varsinkin sellaiset, joihin osaan vastata.
Kiinnostaa vain sen kyltin alkuperä.
-"Älä palvele toimeentulotuen saajia"? -Ei se.
Hyvä, heitimme sen pois. Se oli laiton.
Tarkoitan sen sijaan tuota kylttiä, jossa lukee:
"Työntekijöiden pitää pestä hiukset ennen ulostamista."
Mietin vain, mikä logiikka siinä on.
Sehän on päivänselvää.
No, joillakin tavoin.
Ymmärrän kyllä hiusten pesun.
Totta kai ymmärrät.
Ja tiedän, mitä ulostaminen on.
Mietin vain sitä sanaa "ennen".
Selvä. Anna kun selitän.
Kun peset hiuksesi, poistat kaikki kakkahiukkaset.
Ymmärrän. Jatka vain.
Kakkahiukkasten poistamisen jälkeen
on tärkeää...
Kakkahiukkasten.
Kun sanon sen noin,
minua alkaa mietityttää, onko siinä järkeä.
Rory, olen pahoillani. Olin hölmö. Anteeksi, että kysyin.
Ei, ei. Sait minut uteliaaksi.
-Dory? -Tory. Rory.
Mitä täällä huudetaan? Aivan kuin olisin Bon Jovin konsertissa.
Anteeksi, Dory. Torylla oli kysymys vessakyltistä.
"Pese hiukset ennen ulostamista?"
Siinä on kyse täydellisen ruokailukokemuksen luomisesta.
Taidan ymmärtää.
Olin kerran töissä ravintolassa, jossa kaikki olivat yläosattomissa,
sillä muuten tryffeleitä vietiin.
Jestas.
Aloimme salakuljettaa niitä kainaloissamme.
Todella mielenkiintoinen tarina,
mutta mietin silti, miten tämä kakkaussääntö
vaikuttaa positiivisesti ruokailuun?
No, ihmisten pylly...
En minä tiedä. Onko minun pakko selittää?
Tory, Rory, Dory.
Anteeksi, että sanon tämän,
mutta olemme olleet auki jo tunteja emmekä ole tarjoilleet yhtään ruokaa.
Cory, selittäisitkö kyltin?
-Minkä niistä? -Sen ulostamiskyltin.
Sille onkin hyvin tieteellinen selitys.
Asia on monimutkainen, mutta voin ehkä selittää sen maallikoille.
-Yritän ymmärtää parhaani mukaan. -Selvä.
Päänahan hierominen vapauttaa dopamiinia,
joka ilmoittaa pakaralihaksille, että on aika rentouttaa peräaukko,
joka taas johtaa... ja sitten...
Tässä oli jokin idea taustalla,
mutta nyt en oikein ymmärrä logiikkaa.
Olit jo lähellä.
Se johtuu hallituksesta ja terveysmääräyksistä.
Siellä keksitään aina naurettavia lakeja,
kuten lapset eivät saa leikkiä tai kukkotappelut kielletään hoitokodeissa.
Älkää ymmärtäkö väärin. Noudatan lakia sakkojen pelossa.
Mutta ei minun tarvitse pitää siitä.
Kiitos panoksestasi, Martin.
-Miksi keittiön henkilökunta puhuu meille? -En tiedä.
Eli hetkinen nyt.
Olemmeko siis pesseet hiuksiamme turhaan?
Ja kakanneet turhaan?
Ehkä vain pessyt hiuksia. Niin.
Tämä on katastrofi.
Pelkään kysyä mitään enempää.
Älä, kysy vain.
Kuka kyltin sinne laittoi?
Taidan tietää, mistä löydämme vastauksia.
Voitko selittää tämän?
Voi luoja. Laitoitko sen seinälle?
-Laitoin. -Siitä on puoli vuotta.
Oliko tuo koko ajan seinällä?
-Oli. -Voi luoja!
Tällainen se on oikeasti. Voi luoja!
TYÖNTEKIJÖIDEN PITÄÄ PESTÄ KÄDET ENNEN TÖIHIN PALUUTA
-Vai niin. -Silloin oli aprillipäivä.
Kai sinä aprillipilat tiedät?
-Voi luoja. -Minä lähdenkin tästä.
Silloin narutetaan sinun kaltaisiasi.
Voi luoja! Etkö ole kuullut aprillipäivästä?
Hei, haluan esitellä sinut ystävilleni.
KIDS IN THE HALLIN YSTÄVÄT, NUMERO 774
Olen niin innoissani. Rakastan Kids in the Hallia.
En malta odottaa sitä uutta sarjaa. Pääsen kuulemma yhteen jaksoon.
En tiedä vielä, mitä saan tehdä.
Mitä?
Onko tämä se video, joka tulee sarjaan?
Rakastan ohjelmaa, mutta tämä vai?
Kids in the Hallin ystävät, numero 774,
Sasha.
Posteljooni tuli luokseni
ja kertoi minulle,
ettei pitänyt siitä, että porttimme säppi oli jumissa.
Seisoin tuolla nurmikolla
ja kuuntelin, miten posteljooni valitti porttini säpestä.
-Minun oli tarkoitus kertoa... -Älä viitsi.
-...että hän haluaa... -Älä.
Hän kuulemma kertoi siitä myös sinulle.
En tiennyt siitä,
koska et kertonut minulle.
-Minun oli tarkoitus... -Älä.
-Mutta minä... -Älä.
...juttelin hänen kanssaan juuri eilen.
Etkä sanonut mitään minulle.
Et päästänyt pihaustakaan siitä.
Seisoin talomme nurmikolla
kananmuna... kananmunaa kasvoillani
posteljoonimme kiusaamana,
niin, kiusaajana posteljoonimme,
joka valitti ja valitti säpestämme.
Tiesit asiasta lähes 24 tuntia.
Koetin kyllä kertoa,
mutta sinulla oli koko päivä käsi jumissa...
siellä lintulaudassa...
Etkä halunnut kuunnella minua.
Vastasin hänelle: "Luulin, että korjasimme sen jo.
"Se kai rikkoutui uudelleen."
Koetin olla hauska. Häntä ei naurattanut.
Sen sijaan hän seisoi nurmikollani,
kauniin taloni nurmikolla, josta maksoin paljon rahaa,
jotka lainasin sedältäsi,
ja hän läksyttää minua?
Hän läksyttää minua
vuodenaikojen vaihteluista
ja siitä, miten maa liikkuu ja johtaa säpen jumiutumiseen.
Luoja sentään, Barb. Et koskaan kertonut, että maa liikkuu.
Seisoin omalla nurmikollani, jonka maa liikkuu.
Olen vaarassa omalla nurmikollani
jonkun pakkomielteisen posteljoonin kanssa.
Luin juuri viestisi, jossa kerroit jättäväsi minut.
En ole koskaan ollut näin järkyttynyt
koko elämäni aikana. Koko elämäni!
Seisoin omassa olohuoneessani ja luulin avaavani rakkauskirjeen.
Mutta ei täältä löydy ainoatakaan rakkausriimiä.
Sen sijaan vaimoni aikoo jättää minut 53-vuotiaan hengenpelastajan vuoksi.
-56-vuotiaan. -Todellako?
-Anteeksi. Oli tarkoitus kertoa... -Älä!
-Luulin, että olisit töissä... -Älä.
...koko päivän. Joten en kertonut.
Olen pahoillani, tai jotakin.
Työskentelen seitsemän tuntia joka... Lopeta... kuukausi.
Kotiin tultuani en pyydä muuta kuin...
Älä jätä minua.
...vähän omaa aikaa koko illaksi ja seuraavaksi aamuksi.
Valmista?
Pidetään ryhmäkokous.
Hyvä idea. Pidetään ryhmäkokous alakerrassa.
Tienaan 12 680 dollaria vuodessa.
On melkein kokonainen toinen työ
ruinata sedältäsi rahaa... Älä avaa porttia.
...elantoomme.
Nykäise ja sitten vedä.
Barb.
Barb!
Haluaisin vain, ettei vaimoni makaisi vanhojen hengenpelastajien kanssa.
Seison tässä...
nurmikollani kananmunaa...
kananmunaa kasvoillani.
Kuka siivoaa munani?
Loistavat viikset, herra.
Päivää, herra. Saanenko sanoa, että viiksenne ovat loisteliaat?
Saanenko minä taas sanoa,
että omanne vaeltavat kasvoillanne miellyttävään tapaan.
Kiitos, herra.
James Soloway...
Kavaljeeri.
Korttini.
Benjamin Flanch.
Vuorikiipeilyn tohtori. Korttini.
Vuorikiipeilyn vai?
Kerrohan, opimmeko me koskaan kiipeämään?
Tiede etenee päivä päivältä.
Ilahduttavaa kuulla.
Aivan. No...
-Hyvää päivänjatkoa. -Hyvää päivänjatkoa.
-Niin? -Anteeksi, että häiritsemme.
Puhunko nyt kavaljeeri James Hollowaylle?
Minä olen hän.
Onko tämä korttisi?
On se.
Eilisiltana joku murhasi raa'asti 11 seksityöläistä Bequith Lane -kujalla.
Pilkkoi heidät kuin sipulit.
Voi sentään.
Korttisi oli hänen taskussaan.
Miten voin auttaa?
Mainitsiko tämä herrasmies aikovansa tappaa seksityöläisiä?
Ei maininnut.
-Kuka ovella on, rakas? -Poliisi, rakkaimpani.
He löysivät korttini jonkun seksityöläisiä murhanneen taskusta.
Murha? Kortti?
Seksityöläisiä?
Voi päätäni.
Minun on mentävä.
-Päivänjatkoa. -Näkemiin.
Anteeksi, herra?
Viiksenne ovat kunniaksi valtakunnallemme.
Linton Foebus.
Mielitautilääkäri. Korttini.
Tutkit hulluja ja mielisairaita!
Sinulla riittänee tarinoita.
Niin riittääkin, herra.
Kuulisin mielelläni.
James Soloway. Korttini, herra.
Kerron mielelläni tarinoitani, herra.
Valitettavasti tänään olen kiireinen, sillä menen illalliselle äitini luokse.
Ehkä toisella kertaa, kavaljeeri James Soloway?
Sainko juuri uuden ystävän?
Oletteko te se herrasmies, jolle juttelin kolme kuukautta aiemmin?
-Olen, miten voin... -Onko tämä korttisi?
-Taasko? -Taas.
Löytyi erään hullun taskusta.
Hän tappoi ja söi oman äitinsä.
Tämän täytyy toki olla vain makaaberia sattumaa.
-Rakas, kuka on ovella? -Poliisi jälleen, rakkaani.
Poliisi?
Kerran? Toista kertaa?
-Minä... -Kiitos paljon.
Ottakaa kiinni!
Olen pahoillani.
Hermostuin vain. Poliisi täällä.
Yleensä minä pyörryn.
Rakkaani, mikset menisi lepäämään...
Voin jo paremmin. Nähdään kirjastohuoneessa.
-Onko tämä sinun... -On.
Tätä korttia kantanut herrasmies
nautti tulesta!
Viime yönä hän poltti orpokodin.
Hän tappoi kaikki pienokaiset.
Paitsi hänet.
Voi minua raukkaa, ei äitiä,
ei isää,
ei serkkuja, ei setiä,
ei tätejä,
ei isovanhempia,
ei siskoja tai veljiä.
Minulla on tuomarin käsky
takavarikoida kaikki korttisi.
Korttini?
Kort... minä...
PERUSTUU TOSITAPAHTUMIIN
-Hän on saanut television... -Ja kaukosäätimen.
Niin.
-Kaukosäätimet ovat nykyään pakollisia. -Ymmärrän.
-Televisioissa ei ole -valitsimia. Totta puhut.
Välillä niissä ei ole edes nappeja.
Keskitytäänkö nyt?
-Kiitos, Bruce. -Ei se mitään, Kevin.
Vaikka hänellä on televisio ja kaukosäädin,
hän silti katselee älypuhelintaan ja kikattelee.
Se on niin pienikin.
Jos emme löydä lukulasejamme, emme saa tietää, mitä hän katselee.
Ihan randomia. Miksi hän sanoo noin?
Scott, Kevin, Bruce.
Ja ketä Mark sitten esittääkään.
Migreenit ovat palanneet. Onneksi löysin teidät yhdessä.
Niin, yhdessä tekemässä yhteistä tutkimustamme.
Niin, Kevin.
Kyselyni Z-sukupolven katselutottumuksista päättyi.
Tulokset ovat uskomattomia.
-Kuinka kauan kysely on jatkunut? -Pari kuukautta.
Siksikö et ole kirjoittanut mitään?
-Keskitytäänkö? -Keskittykää!
-Kiitos. -Ei se mitään.
Tulosten mukaan Z-sukupolvi rakastaa yli kaiken cliffhangereita.
Eli jos haluamme heitä katsojiksi,
meidän täytyy vain lopettaa kausi...
Cliffhangeriin! Aivan!
Mitä mieltä olet, Markin hahmo?
Olen ymmälläni.
Komedia alkaa aina konfliktista.
Sitten se yllättäen tarjoaa päätöksen.
Cliffhanger alkaa samoin
ja tarjoaa konfliktin.
Mutta sitten se evää päätöksen,
ja yleisö jää jännityksen valtaan, kuin kielekkeeltä riippuen.
Tajuan.
Eli kysymys on, miten me koomikkoina
voimme toimia komedian puitteissa
ja ratkaista tämän paradoksin?
Markin vakava hahmo on oikeassa.
-Niin. Entä jos... -Täydellistä.
En ollut valmis, Dave.
Tehdään sketsi, jossa lavastetaan tilanne
ja jätetään vitsit ensi kaudelle?
Se. Toimii. Varmasti!
Emme tarvitse häntä enää.
Olet vapaa!
Nihkeetä.
-Mitä hän tarkoittaa? -En ymmärrä.
Kirjoitetaan se cliffhangeri. -Eikö Bruce voi tehdä sitä? -Ei.
Tämä on kahdeksas jakso.
-Onko paljoa jäljellä? -Tämä on viimeinen sketsi.
-Voi luoja! Mistä se kertoo? -Tästä.
Näyttelemme sitä.
Aika ei riitä.
Emme ehdi kirjoittaa sketsiä loppuun ajoissa.
Paitsi jos teemme sen yhdessä ilman Markia.
-Hyvä on. -No niin.
Kaikki yhdessä.
En tiedä kuuletko meitä, Jumala, tai kuunteletko edes.
Mutta jos kuuntelet, niin anna meidän kirjoittaa sketsi loppuun.
-Ei sitä hahmoa tähän sketsiin laiteta. -Emme voi laittaa molempia...
-Minusta... -Olisi järkevämpää...
JATKUU
Montako sormea, Marv?
Kahdeksan, Don.
Olivatko siinä kaikki jaksot?
-Olivat, Don. -Hienoa, hienoa.
Missä Kidsit ovat nyt?
-Heidät laitetaan takaisin varastoon. -Erinomaista.
Tekstitys: Aino Mikkonen
Luova tarkastaja Pirkka Olavi Valkama