PRIZMA
O ČTYŘI MĚSÍCE DŘÍVE
JEJICH.VÝSOSTI - Jsi vzhůru?
TY - Ne.
JEJICH.VÝSOSTI - LOL
JEJICH.VÝSOSTI - Taky nemůžu spát.
TY - Jak to?
JEJICH.VÝSOSTI Kamarád z plavání je v nemocnici
a všichni si myslí, že je to naše chyba.
TY - A není?
JEJICH.VÝSOSTI - Ne.
JEJICH.VÝSOSTI - Proč nespíš ty?
TY - Dívám se na film.
JEJICH.VÝSOSTI - Jaký?
TY - Proč tě to zajímá?
JEJICH.VÝSOSTI - Víš, že mě zajímáš.
TY - Tučňáci z Madagaskaru.
JEJICH.VÝSOSTI - To je skvělý.
JEJICH.VÝSOSTI Můžeme se dívat spolu, jestli chceš.
SOUČASNOST
JEJICH.VÝSOSTI Byla jsi poslední dobou v Sabaudii?
Andreo.
-Hele! -Co?
Půjčíš mi tu motorku?
-Potřebuju ji. -A na co?
Musím kvůli úkolu ke spolužákovi za městem.
No jo.
Dneska máš stejně cvičení s rukou, ne?
Jdeš si zaplavat?
Ne. Zrovna jsem se namazala.
Možná pak.
Kdo je to?
-Čau! -Blbky!
-Co tady děláte? -Můžeme zůstat s tebou?
-Jo, rodiče si šli zaplavat. -Chtěly jsme tě chvíli otravovat.
Dobrý nápad.
-Jaký to bylo včera? -Dobrý. Ještě jsem mimo.
Mělas ji vidět s Vittem.
Nech toho!
Mimochodem, chtějí, ať s nimi točíme klip.
-To je super! -Jo.
Samozřejmě máme říct i tobě.
-A kdy? -Teoreticky v úterý.
Což je pitomý, protože mám hrozný vlasy a kadeřník má zavřeno.
My máme kadeřníka, jestli chceš.
-Jak to vypadá? -Moc pěkné, díky.
-A tos nechtěla jít. -Mlč.
Kdo vám řekl, ať mě pozvete na natáčení?
Už nevím.
Asi Ilo.
Aha.
Proč?
Jen mě to zajímalo.
Mimochodem, víš, kdo to možná bude točit?
-Kdo? -Tvůj přítelíček.
Marco?
-Dívej, jak se usmívá. -Ty couro.
-Co? -Jsi hrozná, Carolo.
-Haló? -Čau, ještě jsi u dědy?
Jo, proč?
Potřebuju se na den schovat před bráchou a kamarády.
No a?
Takže přijímám tvou nabídku.
Kde jsi?
Můžu zaparkovat uvnitř?
Doprčic...
Musím se učit.
Tak fajn.
Promiň, proč že se musíš schovat?
Hned ti to řeknu.
Co je to za krámy?
Prosím tě, nic neříkej.
„Pluh a meč.“
-Máš celou sbírku. -Já ne, děda.
Pojď.
Teda, ten je krásnej!
Až na to, že říká pořád dokola „Duce! Duce!“
-Tak dělej, fašistickej papoušku! -Dělá to jen s dědou.
A děda?
Co říká na lesbickou vnučku?
A tvoji rodiče? Co říkají na syna kokota?
-Ale vážně. -Nevím. Nevídám ho.
Pořád je v baru ve městě a pije s kamarády.
Proto jsem pořád tady.
Jak se jmenuje?
Děda?
Ne, papoušek.
Benito.
-Děláš si prdel. -Co ti mám říct?
Pojď.
To je bomba!
Tady zaboč doleva.
Ty vole, to je obrovský.
JEJICH.VÝSOSTI Byla jsi poslední dobou v Sabaudii?
Promiň, zrovna jsem se probudila. Ne, proč?
Hej! Nech už tu imaginární přítelkyni a naviguj.
TY - Aha, dobře.
Hej!
Můžeš to nechat tady.
NO_ONE_KNOWS_ME_LIKE Jak tě to napadlo?
-Jsme tady. -Stačí! Hej!
-Hele, pojď. -Hotovo. Jdeme.
JEJICH.VÝSOSTI Nic... Myslel jsem, že jsem tě viděl
na fotce jednoho kamaráda. Asi se mi to zdálo.
Ale brzo někam k vám pojedu,
tak se můžeme vidět.
-Hele. -Co?
JEJICH.VÝSOSTI - Kdy přijedeš?
Pojďte tudy, je to rychlejší.
NO_ONE_KNOWS_ME_LIKE - Uvidíme.
Musím si pár věcí srovnat.
Nic, kluci. Ta mrcha mě zase odkopla.
To je nuda.
Ale proč na ní tak visí? Chová se k němu jako k hadru.
-Jdi do prdele. -Sám jdi do prdele, Dani.
-Víš, co bych udělal? -Je mi to fuk.
Stejně ti to řeknu. Řekla ti, že se potkáte.
Neptej se kdy, kde a proč.
Jeď do Turína, dobře se ohákni, vem kytku a řekni, tady jsem.
-Marníš čas. -No jo.
Má pravdu.
JEJICH.VÝSOSTI - OK...
Pořád jsi na telefonu. To je šílený.
Co chceš? Jsi moje máma?
Kromě toho, před pěti minutami jsem nebyl na telefonu, ale na e-booku.
No jo.
VIVINETTO - MINIMÁLNÍ BOLEST
Co to čteš?
Knihu, kterou mi doporučili.
Jmenuje se to nějak?
Jo.
Zpáteční jízdenka do Turína stojí dost.
Nebuď skrblík. Vitto ti půjčí.
Blázníš? Pozvi mě na večeři.
Tvůj nápad, tak plať.
-Nerad pracuješ, co? -Jo.
Kluci, proč jste zaparkovali až u Kolosea?
Já vím, teto. Spletl jsem to.
-Ahoj. -Ahoj.
-Tohle jsou Ilario a Vittorio. -Těší mě. Alessandra.
Tohle je Mattia Martelli. Styk s veřejností.
-Ahoj. -Těší mě.
Tak kdo bude točit?
Z nás tří nikdo. Ale klidně všechno řekni mně.
Ne, chtěla jsem ho vidět. V úterý tady nebudu, jen Mattia.
-Tak já mu zavolám. -Díky.
-Potřebuju jména účastníků. -Jasně.
Jsme tu v bezpečí?
Jo. Reaktor už 34 let neběží.
Je bezpečně odstavený.
A ten, u kterého budete, neběžel nikdy.
-Skvěle, díky. -Takže...
-Nezvedá to. -Sakra.
Začneme s prohlídkou, nebo si dáte kafe?
-Já bych si dal. -Ano, díky.
Máte ochranné obleky jako v Černobylu?
-Něco asi máme. -Výborně.
Na počátku bylo všechno spojené v apeironu.
Pak se nějakou záhadnou chybou věci rozdělily v protiklady.
Den a noc, muži a ženy a tak dál.
Lidé musejí za tu chybu platit životem,
dokud ji neodčiní a všechno se nevrátí do apeironu.
Co to má doprčic znamenat?
Že je život na hovno.
Tys měl z filozofie jedničku?
Máš něco k pití? Dusím se tím.
A dortík by sis nedal?
-Je tady dědova oranžáda. -Oranžádu jsem neměl od základky.
Jsi dost otravnej.
Ty taky. Ale aspoň jsem hezkej.
Jak se opovažuješ?
Spala jsi s mou přítelkyní.
Můžu si říkat, co budu chtít.
No...
někdo to dělat musel.
Kam jdeš?
No tak, promiň.
Haló.
Jsi nahoře?
Co tady sakra děláš?
Víš o mně hodně. Já o tobě nic.
Stačí se zeptat.
Takhle je to zábavnější.
„Jediný bratr se najednou cítil vyloučený...“
-Dej to sem. -„...z her a sdílených po 20 let.
„Hádky...“ Básnička o bráchovi?
Knížka poezie. Dej to sem.
Přestaň se mi hrabat ve věcech.
-Dobře. -Dobře?
Jo.
Ty šminky jsou tvoje?
Ne, dědovy.
Umíš je používat?
Není to složité.
Umíš používat tužku na oči?
Chceš to vidět?
Jo.
Tak jo.
Ale na tobě.
Dobře.
Fakt?
Tak jo.
Tak se posaď.
-Vážně to udělám. -Můžeš.
Tak dobře.
Zavři oči.
Zavři je.
Sluší ti to.
Musím se učit, pojď.
Pojď se seznámit s dědou.
Kolik?
-Sedm stovek. Fakt. -Cože?
Přečti si mail.
Jak může někdo sledovat, jak hraješ hry? Stojíš za hovno.
Asi jsem dobrej. Co ti mám říct?
No jo.
Andre? Kde je?
Končí ve dvě.
Počkáme na něho a půjdeme na neomezenou konzumaci?
Možná, ale v půl třetí mám trénink.
-To je otrava. -Furt trénuješ.
-No jo. -Ahoj.
Čau.
Proč nechceš točit to video?
Jak to víš?
Jun, Zelia, Susi a já jsme komparz.
V čem?
-V klipu. -Hustý.
Proč to nechceš dělat?
Prosím tě, udělej to. Nebo to udělá Ilo telefonem a nebude to stát za nic.
No tak. My tři.
Nebo to udělá Ilo.
O ČTYŘI MĚSÍCE DŘÍVE
Je to ztráta času. Díval jsem se dvacetkrát.
-Jak je to možný? -Ilo! Super!
-Paráda! -To je štěstí!
Kluci!
Nemáte někdo plavky navíc?
Jak to?
Protože stojí 300.
Kolik stála ta ryba, cos mu dal pod polštář?
Chceš se mi podívat do tašky?
-Jaká ryba? -Nestarej se, tati.
Jo!
-Tak je pojď koupit. -Už je pozdě.
SOUČASNOST
V kolik chcete zítra točit?
Tohle vidíte jen v odrazu Na brejlích mých holek
A tenhle hajzl se chová jak primadona
Pontinský močály se hodí na hřbitovy
Já jsem otec Děti mě zklamaly
Investuju do cihel
Jako zákazník, ne jako byznysmen
V Lamborghini parkuju Před místním hotelem
Pařím pořád s klukama Co nosej v kapsách cihly
Investuju do cihel
Pařím pořád s klukama Co nosej v kapsách cihly
V Lamborghini parkuju Před místním hotelem
Jako zákazník, ne jako byznysmen
Tohle vidíte jen v odrazu Na brejlích mých holek
Ten hajzl je jak primadona
Stop.
Mrknem se, jak to vypadá.
-To je debil! -Zato ty jsi super. Prosím tě.
Co to děláš?
Nevím. Pořád se to přeostřuje.
Nevím proč.
-Umíš s tím, Marco? -Hele, vzali jsme ho, protože to umí.
Hele, funguje to.
Když to spojíme s minulým záběrem, půjde to.
-Jedem! -Super!
Vypněte tu hudbu. Kdo vám řekl, že můžete na ten pickup?
Řekli nám to předtím u vchodu.
-To pro dnešek stačí. Skončete to. -No tak.
Za pět minut chci všechny venku.
-No tak. -Všechny.
Mattia!
Pět minut!
Mattia je takovej kretén.
-Jen dělal svou práci. -Jasně.
Já vím, ale...
Kluci, půjdete do boudy?
Asi už je všechno pryč.
Mám zavolat Andreu?
Měli jsme mu to říct dřív.
Můžu na chvíli jít?
-Do hajzlu. -Je tam pár piv. Pojeďte.
-Kde je ta bouda? -Ve Foce Verde, před řekou.
Ta ilegální bouda se sardinskou vlajkou?
Ty jsi policajt?
Dělám si srandu.
Říkali mi už tolikrát. Tak jo.
-Jedete? -Jo, jedeme.
-Jo. -Já nemůžu. Máma šílí.
Caro, můžeme tě svézt.
Tak jo.
Jen nepouštěj ten reggaeton jako minule.
Ale je v pohodě.
Je v pohodě.
-Kluci, Tiziano je nejlepší. -Vitto, od tebe bych to nečekala.
Taky začínal v takový díře a teď vystupuje v Mexiku.
Ticho, kluci. Vypněte hudbu.
Teto?
Jo, v pohodě.
Chtěl jsem ti volat.
Jo, promluvím si s ostatními a zavolám ti.
Co je?
Vy jste ukradli ty obleky?
-To nebyl dárek? -Jakej dárek? Otoč to.
-Dělej, otoč to! -Byl to hezkej dárek.
-Nejste normální. -No...
-Vzali jste je všechny? -Uklidni se.
Co je?
Nic.
Mohli bysme tady sedět hodiny a ty bys nic nezkusil, co?
Přesně.
Měl jsi někdy holku?
Jednou jsem políbil jednu Norku na školním výletě v Cambridgi.
Ty jo.
Norky jsou sexy.
Jo, ale pak všude vykládala, že líbám strašně.
Její kamarádky mi říkaly maursluker,
norsky to znamená mravenečník.
-Kvůli jazyku. -To jsem pochopila.
Klidně si mě podej.
Nedává ty peníze mně, nechává si je všechny pro sebe.
Je jako tyranosaurus.
Čau.
Jak to šlo?
Moc dobře.
Viděl jsem na sítích, že tam byla Carola.
Líbali jsme se.
Nekecej.
Dobře.
Co je?
-Nic. -Nic? Řekni mi to.
Nic.
Proč mi nic neříkáš, Andreo?
-Co tím myslíš? -Co...
Nepřestal jsi prodávat?
Přestal.
Přestal?
-Před půl hodinou jsem kouřil tvou trávu. -Od kdy hulíš?
S tebou se nedá mluvit. Měníš téma.
Tak jo.
Co tak jo?
V sobotu večer jsem zjistil...
že loni v létě spolu Carola s Danielem chodili.
A dál?
Dál nevím.
Sakra.
Do hajzlu! Napřed mi řekneš, ať si vezmu košili, ať jí napíšu.
A teď tohle. To by do prdele stačilo!
Nech toho! Jasný?
-Co se tady děje? -Nic, tati.
-Stěhuju se dolů. -Cože?
Nebo si vezmu pokoj Chiccy. Je nám 17, nemůžeme spát spolu.
-Uklidníš se? -Přestěhuju se do sklepa, o nic nejde.
Tohle mi dal vrátný.
Díky.
Odcházíš?
Zítra učím od rána. Radši přespím v Římě.
Dobře.
Uvidíme se v neděli.
Čau.
Ve škole mě poprosili, abych zaskočila
na výměnném výletě do Madridu v říjnu.
Nechtěla bys jet se mnou?
-Kdy v říjnu? -Od pátého do patnáctého.
Už jsem tam byla.
Já vím. Ale byly bychom spolu na tvoje narozeniny.
Spolu s 50 studenty, které neznám?
Moc pěkný.
Ještě si o tom promluvíme. Tak zatím.
Čau.
„Patřili jsme k těm, o kterých říkali, že jsou proti přírodě.
„Naše existence převracela a překrucovala zákony stvoření.
„Ale jak jsme mohli, v rozpuku svých mladistvých těl,
„být zmetky, chybami vadné přírody?
„Přemlouvali nás a přesvědčovali, abychom se popřeli.
„My, tak mladí, jsme byli nuceni rehabilitovat svá těla,
„podívat se své přirozenosti do tváře a nahradit ji jinou.
„Tvrdit sami sobě, že můžeme být, kým být nechceme a nejsme.
„My, jediné nevinné bytosti, poslední živé bytosti,
„přesazené ze světa mrtvých, aby přežily.“
O ŠEST LET DŘÍVE
-Proč nejsi na plavání? -Už tam nechci chodit.
Proč? Naposledy jsi vyhrál.
-A teď mě všichni nenávidí. -Vykašli se na ně.
-Chceš plavat se mnou? -Ne, mě baví basket.
-Prosím. -Marco, měl bys dělat věci sám.
Chceš tam zůstat?
Ano.
Pojď, půjdu s tebou. Pak si dáme palačinky s marmeládou.
Tak dobře.
Pojď, jdeme.
SOUČASNOST
JEJICH.VÝSOSTI Vidím, že sleduješ moje příspěvky.
JEJICH.VÝSOSTI - Mimochodem,
nevím, jak to vezmeš.
E-TICKET - ŘÍM TER. - TURÍN P. N. DANIELE TRAMET
JEJICH.VÝSOSTI O víkendu budu v Turíně.
Překlad titulků: Jan Táborský
Kreativní dohled Tereza Němcová