‫בפרק יופיעו אורות מהבהבים העלולים לגרום להתקפים בקרב הסובלים מאפילפסיה.‬
‫מנסרה‬
‫כלום. אני באמת מקווה שתאבד את חמש הנקודות האחרונות שנותרו ברישיון שלך‬
‫כדי שלא תוכל לנהוג לזמן מה.‬
‫לעזאזל.‬
‫מרקו בוקר טוב. את כבר ערה? איך היה אתמול?‬
‫- איך הייתה התושבת? - טובה. טובה מאוד.‬
‫- תישני עוד קצת. - לא, אני צריכה לעשות משהו.‬
‫- את יוצאת? - כן.‬
‫- אבל אני אחזור לארוחת צהריים. - בסדר.‬
‫נהדר! אתה בטח כבר בבריכה. נתראה מאוחר יותר!‬
‫למעלה!‬
‫למטה! למעלה!‬
‫למטה! קדימה! למעלה!‬
‫למטה!‬
‫- היי, קרולה. - היי, סילבנה.‬
‫- תגידי לאימא שלך להתקשר אליי. - כן, אין בעיה.‬
‫ביי.‬
‫- היי. איך אפשר לעזור? - היי.‬
‫- שפתון לחות אחד. - מאיזה מותג?‬
‫- לא משנה. - מיד.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫לא, זה בסדר. אני צריכה לעלות לרכבת עוד מעט.‬
‫למה?‬
‫קרה משהו?‬
‫היי, זה משחק! אתם רציניים?‬
‫שנתיים לפני כן‬
‫מה אתם רוצים? ברצינות?‬
‫- קדימה, תסובבי את זה. - תסובבי את הבקבוק.‬
‫- אדום! - הג'ינג'י.‬
‫הג'ינג'י הקטן עם...‬
‫- עם נינה! - עם נינה!‬
‫לא, אני לא משחקת.‬
‫- נו! - בחייך, באמת?‬
‫- אמרתי לכם. אני לא משחקת. - בחייך!‬
‫- נשיקה! - נשיקה!‬
‫קחי.‬
‫ההווה‬
‫- את צריכה מים? - לא, זה בסדר.‬
‫רגע, הבאתי את העודף שלך.‬
‫הרשיתי לעצמי לקנות משהו בשבילך ובשביל מרקו.‬
‫בשביל העתיד, את יודעת?‬
‫האמת שלמרקו אין שום קשר לזה.‬
‫אז למי?‬
‫תנחשי.‬
‫אתמול?‬
‫אין מצב.‬
‫בן זונה מזדיין.‬
‫לא, יכולתי להגיד "לא" בכל רגע, אבל נשארתי.‬
‫למה נשארת?‬
‫כי אני קצת שרמוטה, אני חושבת.‬
‫את צוחקת?‬
‫אל תאלצי אותי לתת לך הרצאה פמיניסטית בשבת בבוקר.‬
‫עוד לא שתיתי קפה.‬
‫את לא שרמוטה, קרולה.‬
‫את סתם חתיכת חרא אנוכית ומפונקת.‬
‫ואת מפלרטטת עם בחור שגנבת את החברה שלו.‬
‫- לא. קודם כול, לא גנבתי כלום. - בטח.‬
‫ואני לא מפלרטטת עם אנדראה.‬
‫למה את שמה אייליינר כדי להיפגש איתו?‬
‫אנחנו הולכים לחנות ספרים של לסביות. אולי אפגוש מישהי מעניינת.‬
‫בסדר.‬
‫מה דעתך?‬
‫מה, לעזאזל, אעשה עם מרקו?‬
‫לא יודעת.‬
‫לדעתי את צריכה לספר לו.‬
‫כן?‬
‫כן, הדברים האלה מתגלים בסופו של דבר.‬
‫מניסיון אישי.‬
‫טוב...‬
‫כדאי שאלך. הרכבת יוצאת ב-11:00.‬
‫תכתבי אם תצטרכי משהו, בסדר?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫אל תתקשרי אליי רק כשאת לא יכולה להתקשר לחברות הטיפשות שלך.‬
‫ביי!‬
‫- קח. - מה זה?‬
‫הכסף עבור הקליפ.‬
‫למה אתה מחזיר אותו?‬
‫הייתי צריך להראות לך את הגרסה האחרונה ולא עשיתי את זה.‬
‫קח את הכסף.‬
‫לא, אני רציני. בבקשה.‬
‫אתה ואחיך כל הזמן נותנים לי כסף.‬
‫הוא יוצא לכם מהתחת או משהו?‬
‫על מה אתם מסתכלים?‬
‫- על כלום. - כלום?‬
‫אתה יכול לצאת לרגע?‬
‫תני לי להחליף בגדים.‬
‫קדימה, תנזפי בי כדי שנוכל ללכת הביתה.‬
‫אני לא רוצה לנזוף בך.‬
‫לא?‬
‫- בוא נשחק משחק. - משחק?‬
‫נשאל זה את זה שאלות ונענה בכנות.‬
‫אתה ראשון.‬
‫- אין לי שאלה. - בסדר. אז אני אתחיל.‬
‫שתית אתמול בלילה?‬
‫כן. השקנו את הקליפ שלנו.‬
‫כל הכבוד.‬
‫לא חגגת לפני אימון כשהיית בגילי?‬
‫כן, לפעמים.‬
‫אתה כועס עליי?‬
‫כן.‬
‫אתה חושב שטיפלנו בך בצורה גרועה?‬
‫עכשיו תורי.‬
‫אתה צודק. תשאל.‬
‫לפנייך, היינו מקום ראשון או שני,‬
‫עכשיו אנחנו לא מגיעים לתחרות. למה?‬
‫לא. זאת לא אשמתי שאתה לא מתאמן, דני.‬
‫מה עם מרקו? גם הוא לא מתאמן מספיק?‬
‫למרקו אין כישרון, אבל הוא קורע את התחת.‬
‫לפעמים גם אתה צריך לעשות את זה.‬
‫- גם אני קורע את התחת. - נו, באמת.‬
‫אני לא? אני עובר תקופה מחורבנת.‬
‫אתמול בלילה הייתי שיכור מת ובכל זאת אני כאן.‬
‫תמיד. תמיד בא למקום המזדיין הזה.‬
‫גם אם ההורים שלי לא יכולים לשלם את הוצאות הנסיעות שלי.‬
‫- מי אתה חושב שמשלם את ההוצאות שלך? - המועדון.‬
‫עם התוצאות המחורבנות שלך?‬
‫אז מי?‬
‫לא ידעתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫מה אתה רוצה לעשות?‬
‫- כלומר? - זה לא הגיוני.‬
‫תתאמן ברצינות או פשוט תוותר!‬
‫תנגן מוזיקה מחורבנת עם שני האידיוטים ההם!‬
‫- האזנת לה לפחות? - כן. היא גרועה.‬
‫תודה.‬
‫אנחנו כאן בימי שני.‬
‫תחליט מה אתה רוצה לעשות.‬
‫מי זה?‬
‫אף אחד. זה רק סמי.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫הוא נשאר לישון אצל זליה.‬
‫הבוקר ההורים שלה תפסו אותם מזדיינים במיטה שלהם.‬
‫אוי!‬
‫זה איפור?‬
‫כן. שמתי אייליינר.‬
‫זה יפה לך.‬
‫אתה רוצה גם?‬
‫הבאתי אותו.‬
‫- לא. - בחייך.‬
‫אף אחד לא מכיר אותך ברומא.‬
‫נו?‬
‫- רוצה לקחת מונית? - מונית?‬
‫הבאתי הרבה כסף, בואי ניהנה מזה.‬
‫אתה בורגני כל כך. בוא נלך ברגל.‬
‫- את יודעת איך להגיע? - בטח. אני באה לעתים קרובות.‬
‫"הכול התחיל בהתוודעות.‬
‫"היינו רק שתינו והגוף.‬
‫"בהתחלה הייתי רק אני, ואז היא הגיעה‬
‫"עם הדחיפות הזעירה של הרוח, הגשם, השורשים,‬
‫"בקיצור, כל דבר שאי אפשר לשלוט בו,‬
‫"והוא פשוט קורה.‬
‫"היא נחה בסדר הבלתי מעורער של הטבע.‬
‫"אולי במשך מאות שנים היא נחקקה לתוך תא,‬
‫"עברה במהלך הזמן, אליי.‬
‫"לכן לא ידעתי, לא יכולתי לגרש אותה.‬
‫"כמו בכל גורל, נאלצתי להכיר בה.‬
‫"אולי היא הייתה כאן כדי להציל אותי.‬
‫"היא הייתה אני יותר מכפי שיכולתי להשתייך לעצמי.‬
‫"בטחתי בה. אז התחלתי לתת לה מרחב."‬
‫תודה לכם.‬
‫תודה רבה שבאתם היום,‬
‫- אף שמתאים ללכת לים. - מישהי מוצאת חן בעינייך?‬
‫כולן זקנות מדי.‬
‫כיוון שאני כאן, אני רוצה להודות להוריי.‬
‫תודה על האהבה שתמיד נתתם לי.‬
‫על שהבנתם אותי והגנתם עליי בכל השנים האלה.‬
‫אז תודה לכם.‬
‫קחי, אבל תקראי אחר כך.‬
‫תודה, ג'יו. איפה את אוכלת צהריים?‬
‫אולי אקח את ההורים שלי לאיזה מקום, אבל אם את פנויה נוכל להיפגש...‬
‫- בסדר, נתראה מאוחר יותר. ביי. - ביי.‬
‫היי. בשביל מי?‬
‫רוזה וקטיה.‬
‫בבקשה. תודה לך.‬
‫- היי. - היי.‬
‫איחולינו. אנחנו אוהבים את השירים שלך.‬
‫- תודה רבה. - באנו מלטינה בשביל זה.‬
‫ואתה? אין לך מה לומר?‬
‫האמת שהוא סיפר לי על הספר שלך.‬
‫- מה שמך? - אנדראה.‬
‫הנה.‬
‫- ואת? - נינה.‬
‫- בשבילך. - תודה.‬
‫אתם חוזרים ללטינה מיד?‬
‫אנחנו לא יודעים. אנחנו הולכים לבקר במוזיאון אנדרסן.‬
‫- יפה. - נחזור ללטינה אחרי זה.‬
‫אם תישארו, יש אירוע גדול במוקססינה.‬
‫- מה זה? - הלילה הקווירי המפורסם ביותר באיטליה.‬
‫ההורים שלי לא רוצים שאבלה את הלילה מחוץ לבית.‬
‫בחייך. אפילו אם תגיד להם שאתה אצל בונצ'ו?‬
‫איפה נישן?‬
‫כיוון שאתה תמיד אומר שיש לך המון כסף,‬
‫אתה יכול לסדר לילה במלון לשנינו.‬
‫תישן על הספה של אימי?‬
‫- זו האפשרות היחידה. - למה?‬
‫אנחנו קטינים. לא ייתנו לנו חדר במלון.‬
‫- כזה מעצבן. - אני יודע.‬
‫- רוצה לצלם תמונה? - בטח.‬
‫תחייך!‬
‫זהו.‬
‫ומה אם נבקש מאימא שלי לערוב לנו?‬
‫ארבעה חודשים לפני כן‬
‫נו, מריקה, תענישי אותנו מחר.‬
‫בואי ניסע ברכבת התחתית לתחנה.‬
‫לא. הייתם גרועים היום, תשלמו היום.‬
‫- היא רק משתגעת יותר ויותר. - כל הזמן.‬
‫הלו?‬
‫מה?‬
‫הוא בסדר?‬
‫אגיע לשם מיד.‬
‫- קדימה, חבר'ה. נתפוס מונית. - מה קרה?‬
‫חבר'ה, מרקו נחתך בזרוע מזכוכית.‬
‫- באמת? - הוא עובר ניתוח.‬
‫מה?‬
‫זוזו, קדימה!‬
‫מה קרה?‬
‫היה לי אחד.‬
‫- מה? - בגד ים נוסף.‬
‫תן לי את התיק שלך.‬
‫כבר לא. נכון?‬
‫בוא נלך.‬
‫בוא נלך, דני.‬
‫ההווה‬
‫היי.‬
‫דני?‬
‫היי.‬
‫ראית את הצפיות?‬
‫כן, הבוקר.‬
‫בצהריים היו לנו יותר מ-4,000.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫מישהו מגיע לקנות את הרהיטים של סבתא.‬
‫צריך לנקות אותם.‬
‫תצטרף אליי.‬
‫כן. אני צריך לדבר איתך.‬
‫גם אני.‬
‫אתה יודע איך שמים שעווה?‬
‫שעווה?‬
‫- אימא שלי אמרה לי למרוח אותה. - על עץ?‬
‫מה אני יודע?‬
‫לא יודע.‬
‫ככה?‬
‫שיהיה, זה יימס מאוחר יותר.‬
‫קרולה סליחה על אתמול.‬
‫כמה אתה חושב שייתנו לנו על כל זה?‬
‫לא יודע. 300 או 400.‬
‫הם קונים את חייה של סבתא שלי תמורת 300 אירו?‬
‫אם תוסיף עוד שעווה, הם לא ייתנו לך כלום.‬
‫למה אתה לא משאיר אותו?‬
‫ואיפה אשים אותו?‬
‫אז?‬
‫אז אף אחד לא ייקח אותו.‬
‫היי, תפסיק.‬
‫אחי, תפסיק. אתה תיפצע.‬
‫לכל הרוחות.‬
‫אל תעזוב את הלהקה, אחי.‬
‫זה מה שהתכוונת להגיד, נכון?‬
‫מה רצית לספר לי?‬
‫אילו ואני החלטנו שאתה תשיר בשיר הבא.‬
‫לבד.‬
‫- אתה נשען על שעווה. - דוחה.‬
‫גם שלך נחמד.‬
‫"לאנדראה, שנראה מדוכא היום. מחר, מי יודע?"‬
‫ברבי, אני יכולה לגנוב קצת מחלב הסויה שלך?‬
‫הוא לא שלי, הוא של אנג'לה, אבל קחי אותו.‬
‫בסדר.‬
‫הנה.‬
‫מה ההורים שלך עושים? אולי אני מכירה אותם.‬
‫אבא הוא זגג עם חנות בפונטינה.‬
‫אימא נהגה לעבוד שם אבל כבר לא.‬
‫רגע, אחותו של הכומר המתולתל, נכון?‬
‫אימא, מה אכפת לך?‬
‫היי, את רוצה שאחתום על האישור הזה?‬
‫אני לא יכולה לשאול את החבר שלך כמה שאלות?‬
‫הוא לא החבר שלי.‬
‫- את יודעת שאני לסבית. - בסדר.‬
‫הנה.‬
‫הוא החברה שלי.‬
‫- אני לא מבינה את זה. - אני יודעת, אימא.‬
‫תודה, אימא. בוא נלך.‬
‫- ביי. - להתראות.‬
‫אנדרה.‬
‫לא הייתי רצינית. רציתי לעצבן אותה.‬
‫- זה עניין פרטי שלי. - אני יודעת, אני מצטערת.‬
‫לא אגיד את זה עוד. נשבעת.‬
‫את ילדה מזוינת.‬
‫אני יודעת. התבדחתי. אני יכולה לכתוב לה שהתבדחתי.‬
‫לא, עזבי.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כן.‬
‫בוא. נקנה שמלה יפה.‬
‫אנעל זוג עקבים גבוהים בטירוף. אני נשבעת.‬
‫מוקססינה!‬
‫בוא נלך. קדימה!‬
‫אנדראה?‬
‫כסף קטן לטיפ?‬
‫- בטח. תבדקי על השולחן בחדר שלי. - בחדר שלך, אמרת?‬
‫- לא? - אנחנו נראה.‬
‫תראי.‬
‫- מה אמרת? - זה יפה.‬
‫- היי. - מצטערת שלא עניתי.‬
‫ארוחת ערב עם ההורים.‬
‫אין בעיה.‬
‫מה שלומך?‬
‫- אני בסדר. מה אתה עושה? - עורך את הסרטונים הקטנים שלי.‬
‫אתה חייב להראות לי.‬
‫אם את רוצה, אני לבד הלילה.‬
‫הייתי רוצה, אבל ההורים שלי לא ייתנו לי. איחרתי אתמול בלילה.‬
‫בסדר.‬
‫אבל נוכל להיפגש מחר.‬
‫- אני פנוי אחר הצהריים. - בסדר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אז נתראה מחר.‬
‫לילה טוב.‬
‫דניאלה סליחה על אתמול.‬
‫לא סיפרת לאף אחד, נכון?‬
‫לא, אל תדאגי.‬
‫אולי אחזור למלון.‬
‫למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫בסדר. אל תדאג.‬
‫זה 22 אירו.‬
‫מה נעשה?‬
‫ג'ובנה.‬
‫חברים, נחמד לראות אתכם כאן. או חברות. מה אתם מעדיפים?‬
‫"חברים" זה בסדר.‬
‫אתם נראים מדהים, באמת.‬
‫- תודה. גם את. - תודה.‬
‫חבר'ה, אלה החברים שלי נינה ואנדראה.‬
‫- קארו, קאטה... - היי. נעים להכיר.‬
‫רוברטו. ראפה.‬
‫ראפה.‬
‫- פרנצ'סקו. - ראפה?‬
‫כן.‬
‫- אני חושב שאנחנו כבר מכירים. - מי אתה?‬
‫אין מצב. אתה פרנצ'סקו צ'יקונטי?‬
‫- מודה באשמה. - אתה נהדר. אני מעריצה גדולה.‬
‫- והשם שלך? - נינה.‬
‫- נעים להכיר. - גם אותך.‬
‫- אנדראה, מלטינה. - אנדראה!‬
‫מה שלומך?‬
‫- יש לי הרבה חדשות. - אני מתאר לעצמי.‬
‫- אתה תספר לי אותן. - איך? נעלמת.‬
‫בוא נעשה ככה.‬
‫תן לי את המספר שלך. אתקשר אליך השבוע.‬
‫בטח.‬
‫ראית עם מי דיברתי?‬
‫אתה לא עוקב אחריו?‬
‫אנחנו הולכים לעשן. רוצים להצטרף אלינו?‬
‫- לא, אנחנו נשארים. - בסדר, ביי.‬
‫- להתראות. - נתראה.‬
‫רוצה לרקוד?‬
‫- בחייך. - לא...‬
‫- הרגליים שלי כואבות. - לא היינו צריכים לנעול נעליים חדשות.‬
‫אני אחלוץ אותן.‬
‫- נשיקה! - נשיקה!‬
‫אני הולכת. אני צריכה ללכת הביתה.‬
‫- בחייך. - באמת?‬
‫- תיהנו, חבר'ה. - נו!‬
‫ביי!‬
‫שנתיים לפני כן‬
‫היי, מה קרה?‬
‫כלום.‬
‫תמיד שנאת את המשחקים האלה.‬
‫- עכשיו עם החברים החדשים שלך... - בחייך, זה כיף.‬
‫הם שווים. מה אכפת לך?‬
‫קרולה...‬
‫את... ראית אותי אי פעם מנשקת בחור?‬
‫נתראה מחר.‬
‫ההווה‬
‫אני לא ממש יודעת מה לעשות עכשיו.‬
‫גם אני לא.‬
‫שנמשיך להתפשט ונראה מה יקרה?‬
‫בסדר.‬
‫תרגום כתוביות: זיוית אוריין‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬