PRIZMA
Otevři dveře, dveře osudu
Dobře.
-Je to dobré? Je to čisté? -Ano.
Samozřejmě. Musíš to interpretovat.
-Zní to jako... -Jasně.
-Je v pohodě. -Koho zajímá, zda to chápou? Je to umění.
-Je v pohodě. -Já bych byl lepší.
Drž hubu!
Čau.
-Devadesát tisíc. -Viděl jsem to, brácho.
To jsou tři pytlíky? Pojďme si dát to, co zbylo z večírku.
Zbývá toho spousta.
Kdybychom se dělili, je to pryč za deset vteřin.
-Tady máš. -Ještě jeden.
No, takže.
-Sendvič z loňského roku. -Pokračuj.
Pro mě jen trochu.
-Co? -Nechci moc kouřit.
-Ráno bez hulení? -Ale kafe v kiosku.
-To je jasný. -Musíme.
-Tady to je. -Díky.
Hele, našel jsem to.
Naposledy přestal kouřit kvůli plavání.
Přeskoč na další den.
Koukej na toho chlápka.
-Ne, smaž tu fotku. -Je fantastická.
-Kde to bylo? -V Bibione, u Primotica.
Byli jsme sjetí.
-Jo, nic si nepamatuju. -Co se stalo s Primoticem?
Myslím, že pracuje v Belgii v pohřebním ústavu.
Ahoj. Promiňte.
-Ahoj. -Ahoj.
Můžeme se vyfotit?
-No jistě. -Jasně.
-Vážně? Díky. -V poho.
Ulítáváme na tom. Včera večer jsme to poslouchaly dvacetkrát.
Naučila ses to?
-Můžu tě označit? -No to bys teda měla.
Slizoune!
O PĚT MĚSÍCŮ DŘÍVE
Co?
Dívám se na tebe.
To nemůžu?
Prosím.
SOUČASNOST
Kradeš mi deku.
To je šílené.
Co teď?
Kolik máš peněz?
Něco jo.
Tak se už nikdy nevrátíme.
No, to byl plán.
Chceš odejít?
Jo. Až dokončím střední školu.
Kam?
Nevím.
Hlavně ať nejsem tady.
Chápu.
Vloni mi někdo přivázal na kolo použitý kondom.
Před školou.
-Pěkný. -Jo.
Co to děláš?
-Co je to? Ukaž mi to. -Přestaň!
Počkej.
MŮŽU ODEJÍT S TEBOU? ANO - NE
Tak.
V kolik jsme měli odcházet?
V 11:30.
-A kolik je? -Nevím.
Ne!
Ne! To je otrava.
Díky.
-Nesníš to? -Ano, později.
Co?
Proč jsi byla v lékárně?
Panebože.
-Chci žít v Tokiu. -Proč?
Protože je velké.
A když půjdu do lékárny, má matka se to nedozví za 20 minut.
Dobře.
Co se děje?
Chceš jít k gynekologovi?
Ne, mami.
Šly jsme před 2 měsíci.
Pojď se mnou na trh. Chci se podívat na nějaký nábytek.
Tak jo.
-Raz, dva... -Ano.
Marco, proč jsi taky včera nezůstal u Boncia?
Nesnáším Hvězdné války. Co nadělám?
Budu předstírat, že jsem to neslyšel.
Opravdu zůstal u Boncia?
Samozřejmě.
Když zavolám jeho otci, řekne to samé?
Zavolej mu.
Fajn, budu ti věřit.
CAROLA - Uvidíme se po obědě?
Dobře, chceš jít do parku?
Osobní vlak číslo 2377 ve 14:02
z Říma Termini do Neapole Centrale
přijíždí na první nástupiště.
Latina. Vlakové nádraží Latina.
Zastávky v Sezze Romano, Priverno-Fossanova...
-Můžeš mi je podržet? -Jasně.
Chceš jít k Bonciovi?
-Co budete dělat? -Hrát turnaj FIFA.
Taková nuda!
-Kde máš motorku? -Tamhle. Tvoje kolo?
-Zavoláme si? -Ano.
Dobře.
-Pa. -Pa.
-Dost. -Proč?
Konec není hotový. Potřebuju ještě pár věcí přidat.
Nerozuměla jsem tomu, ale vážně se mi to líbí.
Kde je to místo se stromem nakresleným na zdi?
Je to skvělé místo. Opuštěná továrna na Pontině.
-Jaká továrna? -Ava.
-Znáš Calimera? -To kuře?
Ano, vytvořili ho pro tu reklamu.
Nikdy jsem to neviděla.
Je to moc staré. Ukazovali nám to ve škole
pro projekt o počátcích televize.
To je super. Taky to chci.
Najdu to na YouTube.
Tady to je.
Zastav to.
Nechte toho. Měli jsme dva různé pokoje.
Andreo, myslíš, že jsme idioti?
Hraješ tady nechutnou hru s lesbickou bývalkou tvé bývalky. Přiznej to.
-Samozřejmě. -Není to nechutné.
Aha, vidíš?
Andreo, řekni nám všechno.
Co mám říkat?
Bylo to hezké.
Nic víc?
-Řekl jsem ti o Zelii všechno. -Nikdo se neptal.
To je fakt.
Ale jaké je to s lesbičkou?
Dost. Jste idioti.
Zkontroluju tu kachnu.
-Dohrajeme to. -Ne. Jste na nic.
-Naštval se? -Kdo ví?
-Vero? -Co?
Máš moji nabíječku?
Ano, promiň. Dennis si vzal moji.
-Tamhle. -Pět minut, umírá mi telefon.
Jasně.
Kde je Dennis?
-Pohádali jsme se. -Proč?
No, prostě...
Zjistila jsem, že utratil 800 eur na online aukci
za sovětskou válečnou relikvii.
-To myslíš vážně? -Jo.
Ale na dovolenou pojedeme k jeho kolegovi v Minturně,
protože lety jsou v srpnu moc drahé.
Fajn. Ale nerozcházej se s ním kvůli takové blbosti.
Nejde jen o tohle. Je to spousta věcí.
To mě mrzí.
No tak. Nikdy jsi ho neměla ráda.
Ale já nemám ráda nikoho.
To víme.
MICOL - Myslím, že jsme použili moc bělidla.
Promiň na vteřinku.
Viděla jsi to? Bylo to v šatníku celou věčnost.
Moc se omlouvám. Koupím ti nový.
Neřeš to. Říkám to jen ze srandy.
-Určitě? -Rozhodně.
Dobře.
Jak se máš?
Vlastně v pohodě.
To jsem ráda. Dnes večer budu v Latině.
Jdu na narozeniny kamaráda.
-Ten komiksový kluk. Pamatuješ? -Jasně.
Můžeš přijít, jestli chceš. Budeme tam, jak jsou všechny hospody.
To by bylo fajn, ale...
Včera jsem byla v noci venku. Asi sebou brzy seknu.
Dobře.
-Když se budeš cítit líp, napiš mi. -Dobře. Pozdravuj.
-Jasně. -Pa.
Ale.
Pojď sem.
Poznáváš mě?
-Vyrostl, že? -Ano.
Můžu si ho podržet?
-Opatrně, štípe. -Ne, je milý.
Volal ti Marco.
Vezmi si ho.
3 ZMEŠKANÉ HOVORY 1 NOVÁ ZPRÁVA
MARCO - Na večírku přefikla Daniela.
-Co to sakra říkáš? -Řekla mi to.
-Kde jsi? -Na tribuně na stadionu.
-Dobře. Zůstaň tam. Jdu za tebou. -Dobře.
KOUŘENÍ SNIŽUJE PLODNOST
ILO - Achille Lauro podpořil naši skladbu. Pecka!
Ti válí!
Paráda...
-Ahoj. -Jel jsem pro druhou helmu. Jsem na cestě.
Dobře.
Počkej. Zavolám ti zpátky.
-Chceš bráchovi zničit život? -Co je, sakra?
Co chceš, blbče?
-Jestli ještě něco uděláš... -Co?
Co? Řekni mi, co uděláš?
Tvůj bratr na všechny bonzoval a nezabili ho jen díky mně.
Nikdo ho nezmlátil kvůli mně, jasný?
Kdo jsi, Kmotr?
-Jsi zasranej odpad. -Odpad?
Kurva. Přestaň. Uklidni se!
-Co se tu děje? -Nic.
-Nic? -Ne, nic.
Doklady.
Tady.
Bydlíš tady?
-Ano, v Bruselské ulici. -Tak běž domů.
Ty taky.
Co je to?
Nevím, není moje.
-Jasně. Není tvoje? -Není.
Fajn.
Tak to uvidíme.
Ty o tom nic nevíš?
Ne.
Podívejte, podáme hlášení.
Chceš taky?
Chystal jsem se to vyhodit.
Spláchneš to do záchodu.
Risorio, Andreo?
-Vrátíte mi telefon? -Ne, pojď za mnou.
Takže...
Žádný záznam.
Ale...
Před osmi lety jsi utekl z domova.
A našli jsme tě v parku Ninfa.
Bylo ti devět.
Osm let ses choval slušně.
A teď se pereš kvůli drogám?
Ty drogy nejsou naše.
Proč jste se prali?
Vyspal se s bratrovu přítelkyní.
Vážně?
Když mi dáte můj mobil, ukážu vám to.
Prosím.
Ukaž.
Podívejte se.
A ty si za bráchu vyřizuješ účty?
NINA - JAK JDE ZÁVOD?
Znáš Ninu Zanierovou?
Ano, chodíme spolu do třídy.
Proč?
Chodil jsem s její sestrou.
Dnes ráno jsme se rozešli.
Uděláme to takhle.
Napíšeme do zprávy, že jste se prali.
Zastavili vás a našli poblíž 10 gramů konopí.
Ale nemáme žádný důkaz, že je vaše.
A tím to vyřídíme.
Můžeme jít?
Tvůj kámoš může.
Tvůj otec musí tu zprávu podepsat.
-Proč? -Nejsi zletilý.
Ale...
Je možné z té zprávy vynechat tu trávu?
Ne, zabavili jsme ji, takže se to musí zmínit.
Už jsem ti pomohl.
Kde sakra jsi?
Promiň. Zastavila mě policie, vzali mi telefon. Je to děs. Řeknu ti to.
Co?
Už je to v pořádku. Čekám na tátu. Potom pro tebe přijdeme.
Ne, půjdu domů. Bez obav.
-Určitě? -Ano.
-Čau. -Čau.
Ahoj, Attilio. Promiň, že obtěžuji.
Hele, byl tam včera večer Andreo?
Dobře. Nic. Pak ti to vysvětlím.
No, děkuju. Promiň, že obtěžuju. Měj se.
Kde jsi byl včera v noci?
-U kamarádky. -U které?
Praštíš mě a chceš, abych ti to řekl?
Zásuvky ven, polož je na postel.
-Proč? -Udělej to!
-Kdyby byla ta tráva moje, zatkli by mě. -A krabice.
Co je to za oblečení?
Patří Micol. Měl bych ho vrátit.
No tak, šuplíky.
Jaká je kombinace?
Nevím. Je tam už od dětství.
No tak.
Jděte se vyjebat!
Jsme slavní!
No tak!
Kolik peněz to bylo?
Něco jo.
Půjdou na strejdův kostel.
To je na prd.
To je jedno.
Kurva. Sotva jsem odešel.
Nemůžu na to myslet.
Jo, nedává to smysl.
Možná...
je normální, že lidi tyhle věci dělají.
My jsme ti divní.
Maursluker měla přítele.
Na tom ti nezáleželo.
To je fakt.
Je mi na blití.
Mám podat kyblík?
Mám se vrátit nahou?
Pro dnešní večer.
Pojď, najíme se.
Ale je mi na blití.
Udělám dva sendviče, jen pro jistotu.
Dobře.
-Dobře? -Dobře.
Je tam zeleninová polívka.
Ne, díky. Radši si dám tohle.
Nedívej se na mě takhle, prosím.
Jak se na tebe mám dívat?
MICOL - Můžu ti rychle zavolat?
-Co se děje? -Ahoj, Andreo.
-Vlastně něco hloupého. -Poslouchám.
Viděla jsem, že tvůj brácha dělal to video pro Klan Bruxelles.
Ano.
Takže je znáš?
Trochu. Proč?
Ten kluk v černém tričku přijel před pár dny ke mně do školy.
Říkal divné věci.
Tvrdil, že mě zná.
Dostala jsem strach.
Dobře.
Pokud vím, je to hodný kluk.
Musel si tě s někým splést.
Dobře.
-Neboj se. -Fajn.
-Díky. -Žádný problém.
Co je? Nezníš moc vesele.
Problémy doma. Nic zvláštního.
Dobře.
Já jsem v Latině.
Naši mě za hodinu vyzvednou.
Jestli chceš, můžeme se sejít.
To bych chtěl.
-Ale mám zaracha. -Cos provedl?
Řeknu ti to.
Vlastně ti toho musím říct hodně.
Dobře.
-Napíšu ti, až budu volný. -Dobře.
Dobře.
Čau.
O ČTYŘI MĚSÍCE DŘÍVE
Pořád hledáš plavky? Pojď, čekáme na tebe.
Kde jsou?
Podělaný plavky.
Kurva!
SOUČASNOST
DANIELE - Je mi to líto. Byl jsem sjetej. Cítím se na hovno.
Můžeme si o tom promluvit?
Nová holka?
Mimochodem, měl jsi pravdu.
V čem?
Hej.
Co?
„Promiň, že odpovídám tak pozdě a co se ti chystám říct.
„Lepší by bylo říct ti to osobně, ale nemám odvahu.“
-To je svině. -Jen si to dočti.
„Nemůžeme se sejít v Turíně, protože nejsem z Turína.
„a nejsem plno věcí, co jsem říkal.
„Byla chyba ti odpovídat, když jsi mi napsal.
„Moc se omlouvám.“
Ale no tak.
Co jsi odpověděl?
Poslal jsem ji do háje. Nebo jeho. Teď si ani nejsem jistý, že je to holka.
Vy kreténi. Co se smějete?
-Byly tam všechny signály. -No jo, já vím.
Ale bylo to tak prima mluvit. Nechtěl jsem to vidět.
Hele, něco ti povím.
Moje nejlepší muchlovačka
byla s mým kámošem na střední škole.
Naser si, Vittorio.
-Přísahám. -To myslíš vážně?
Cristiano Lamantia. Teď dělá modela v Miláně.
V životě musíš zkusit všechno.
Úplně všechno ne.
Ne? Nejsi aspoň zvědavý, kdo to je?
V nejhorším případě ho zmlátíš.
Děláš drsňáka, abys zakecal, co jsi právě řekl?
Jestli to někomu řekneš, zmlátím tě.
My tě nesoudíme. Stydíš se?
Lidi, jsou to osobní věci...
Neboj se. My nesoudíme.
Překlad titulků: Vladimír Vedra
Kreativní dohled Tereza Němcová