E delicios.
- Și la noapte? - Ce?
Pot să dorm aici?
N-am nimic împotrivă.
O să avem... Știu și eu...
- Vreo surpriză de ultim moment? - Ca de exemplu?
Știi bine, fiul tău...
- Ivaldo, nu mai am copil. - Cum nu mai ai?
Copiii sunt pe vecie.
Frumosule, să nu mai aud de chestia asta.
Nu vreau să mai vorbesc despre asta.
De ce nu mă ajuți să uit totul?
Da...
Știi...
că trebuie...
să merg la serviciu?
- Acum. - Și tu știi că putem fi rapizi...
Da...
DIMINEȚI DE SEPTEMBRIE
Ia-ți ceva.
- Se poate asta? - Sigur că da. Adu-o încoace.
Tata n-o să vrea să mă mai vadă vreodată, nu?
Nu-ți face griji, Gersinho. Ascultă...
La 18 ani, m-am hotărât să plec de acasă, tata m-a bătut de mi-a sunat apa-n cap.
M-am dus să locuiesc cu niște prieteni muzicieni.
- Pe-atunci, LSD-ul era ieftin... - LSD?
- Ce înseamnă? - LSD?
Da.
E ceva... bun. Ceva minunat.
Dar e și de rahat.
- Mă înțelegi? - Nu.
Încerc să spun că părinții sunt nasoi.
Peste câțiva ani, n-o să-ți mai pese de ei.
Oare ce-o fi făcut mama de ne-a dat tata afară?
- De ce n-o întrebi? - Nu vorbesc cu ea.
Vrei un sfat?
Las-o baltă. Adulții se ceartă din orice.
Uite!
- Vii sau chiulești de la școală? - Nu, azi am test.
- Atunci, hai! - Da.
Mergi.
Scuzați-mă.
- Poftim, părinte Alberto. - Mulțumesc.
Aici facem primul triaj,
ne uităm dacă au defecte, dacă trebuie spălate, cusute...
- Apropo, știi să coși? - Doar nasturi, nu sunt cusătoreasă.
Bună, fetelor!
- Bună dimineața! - Dați-mi voie...
- Ce faceți? - Bună!
- Bună dimineața, dnă Sebastiana! - Bună, Ari!
Leide, dânsa e dna Sebastiana, o voluntară de la biserică.
- Bună! Ce mai faci? - Face cele mai bune gogoși din lume!
Nu exagera.
Ador gogoșile. Cu cafea. Cea mai bună combinație, nu?
Doar orezul cu ouă ochi îmi place mai mult.
Leide o să ne ajute cu vânzările în scop caritabil.
Grozav! Bun venit!
Hainele sunt mereu așa de bune?
Primim și jerpelituri, dar de obicei sunt de bună calitate.
Cele mai multe provin de la enoriași decedați.
Dar ia uite. Haine noi, cu etichetă.
Ce consumeriști!
Da... Unii își permit, nu?
Ca ăsta...
Fotbalul...
Există o idioțenie mai mare?
Doamnă! Vreți un tricou pentru finala lui Santos de mâine?
- Mâine e meci? - Unul mare.
Cassandra, nici să nu te gândești.
Ai câștigat deja la jocul ăsta.
E original?
Mersi, unchiule Aristides!
Putem merge pe stadion mâine?
Ultima oară când s-s dus pe stadion, s-a întors desculț,
fiindcă a aruncat cu șlapii după arbitrul de tușă.
Era un trișor.
Mi-ai promis că mă duci.
Și o să te duc. Dar nu mâine.
Mâine mă uit la meci dintr-un bar.
Mă iei și pe mine? Te rog. Pot să vin și eu?
Hei, ușurel... Te iau și pe tine.
Numai dacă e de acord mama ta.
Curaj.
La naiba, băiete... M-ai speriat.
Gersinho?
- Unde e șapca cu Santos? - Acum vorbești cu mine?
Întrebam de șapcă.
Nu știu. O fi pe undeva, pe acolo.
Unde e? Uite...
Ți-am luat ceva.
- Nu mai sunt copil. - Hai, fiule, ți-am cumpărat un cadou.
Ia probează-l!
Am un cadou mai frumos de la unchiul Ari.
Și știu că nu l-ai cumpărat.
- Mâncăm? - Da!
Venim.
E totul în regulă?
Nu.
Mama a uitat să-mi aducă șapca cu Santos.
- Dnă Leide, nu e frumos. - Uitucă mai sunt!
- Vin imediat. - Du paharele în dulap, Décio.
Hai să bem ceva după spectacol și să mergem acasă.
Frumosule, garsoniera nu pleacă nicăieri.
- Nu vreau să pierdem nicio clipă. - Calmează-te.
Mulțumim că ne-ai invitat, Roberta.
E grozav să fim aici.
Hei! Vii acasă la Roberta?
De ce?
Nu pot să cred că ai uitat de aniversarea lui Sandy și Junior!
Sandy și Junior?
Înainte erau Sonny și Cher.
Credeam că erau Chitãozinho și Xororó.
Stați puțin! Și voi împliniți un an de când sunteți împreună.
Deja?
V-ați cunoscut cu o zi înainte să mă operez eu.
- Cum de-ți amintești? - Uite așa.
Erai emoționată toată
că întâlniseși un tip fantastic.
Drace...
- Deci a trecut un an. - A trecut atâta timp,
că nici nu mai știu cu cine umbla înainte.
Cu ăla scund, cum îl chema?
Idiotul ăla!
- E de domeniul trecutului. - Ivaldo, scumpule,
să-i pui centură de castitate Cassandrei.
Roberta, am plecat.
Ne vedem la petrecere?
Mergem, nu?
Glumești?
Garsoniera rămâne tot acolo, iubire.
Ce naiba... E prima noapte a noastră împreună.
Știu. Dar e vorba de Roberta...
- Ce pot să fac? Eu mă duc. - Nu ești obligată.
Dar mă duc, bine?
Eu n-am pahar.
Nu-i nimic, ia-l pe al meu.
Mai e cineva cu paharul gol?
Vrei să mă aștepți la garsonieră?
- Nu. Mă duc acasă. - Ivaldo, nu face scene. Vino cu mine.
Nu fac nicio scenă. Doar mă duc acasă.
- E în regulă. - Bine.
Fiule?
Hainele pe care le-am luat erau donații pentru nevoiași, scumpule.
Noi suntem nevoiași, nu?
Nu vorbesc cu tine.
Hai, dragule. Fii mai drăguț.
Dacă vindem hainele, facem mai mulți bani decât pe chipsuri.
Și putem să ne întoarcem la pensiune.
- Eu vreau să mă întorc acasă la tata. - Ți-am zis să uiți de el, Gersinho!
Hai, toată lumea!
Afară!
Calmează-te, fato!
Ajută-mă puțin, fato!
Dacă ar fi fost Bernardo...
N-ar permite așa ceva, nu, iubire?
Haide!
Parcă dormeai la Victor.
N-am vrut să mă mai uit la meci.
Le tragi țeapă prietenilor acum?
Sunt obosit.
Și mă doare puțin sciatica...
Vrei niște ibuprofen?
Nu, mai târziu.
Ivana s-a întors acum acasă.
De unde?
Habar n-am. Nu vorbește cu mine.
De ce n-o întrebi tu?
Mă duc să mă culc.
Sunt de serviciu mâine.
Vin și eu imediat.
Nu știu cât timp
O să-ți mai tolerez abuzul
Nu știu dacă-ți mai pot suporta
Fato, îmi iau de băut.
Nebunia
Te ridici și pleci
Și te duci în lume
Împărțind visurile Și afecțiunea
Care ai zis că-s ale mele
Îți iei iubirea cu tine
Apoi te plângi
Când dorințele tale Vechi și obosite
Se izbesc de mine
Nu mai pot hrăni iubirea asta nebună
E prea mult
Știu că am o mie de motive
Să nu te mai iubesc
Dar nu e Ceea ce vreau
Iubesc la nebunie
Am o mie de motive
Să te iert
Nu mai pot hrăni iubirea asta nebună
E prea mult
Știu că am o mie de motive
Să nu te mai iubesc
Dar nu asta îmi doresc
Nu te-ai culcat?
Ivana?
Bună, tată!
E totul în regulă?
Cum a fost azi?
A fost bine.
Unde ai fost?
Am ieșit cu iubita mea.
Iubită?
Exact.
- E cea cu care vorbești acum? - Da.
I-ai spus mamei tale?
Încă nu.
Dar o să-i spun.
Nu știu dacă e momentul potrivit, scumpo.
Mama ta muncește ca nebuna.
Și cred... că unele lucruri e mai bine să rămâne nespuse.
Dar...
De ce să nu le spun...
dacă mă fac fericită?
- Păi... - Sigur.
O să continui.
Sigur...
Cassandra, ai trei opțiuni.
Arunc-o la gunoi, dă-o unui vecin sau dă-i foc.
Cassandra...
Cassandra?
Cassandra.
Bună dimineața!
Vrei să zici „bună ziua”.
Ascultă...
Ce-ar fi să ne salutăm, ca să mă duc la muncă?
Exact la asta mă gândeam și eu.
Te duc eu.
Am de ales?
Ce e cu plăcile alea „titanice”?
Plăci tectonice. Sunt niște...
Gerson!
Pentru tine.
- Cine a adus-o? - O curieră.
Pe o motoretă.
Mersi, domnișoară.
Mulțumesc. Dacă am ceva pentru copii, vă aduc.
Hei, atenție!
Cumpărați haine?
Hai, Santos!
- Hai, Santos! - Haide!
La dracu'!
Dacă i-ar da o șansă fratelui tău, ar juca mai bine ca proștii ăștia.
Cred că o să pierdem pariul dacă mai joacă așa...
Ia uite!
Hai... Haide!
Haide!
Doamne!
- Drăcia dracului! Nu rezist. - Nici eu.
Nu se poate! Haide! O să câștigăm.
Cum să nu! La cum joacă? O să ne facă praf.
Nu te încrunta la mine, frate. Nu mi-e frică.
Dacă nu suporți adevărul, rămâi acasă. Vezi?
Ce-am zis eu? Penalty!
Drace...
- Frumos. - Nu-i așa?
Și crede-mă că mai sunt și altele de unde le-am luat pe astea.
Uită-te bine. Nu te grăbi. Nu-i nicio grabă.
Aștept.
Gol!
Am putea să stabilim o întâlnire, să vedem cine a zis aia, nu?
Am putea programa o întâlnire și ca să înțelegem mai bine
ce s-a spus.
Vorbim mai târziu.
- Bună! - Ce faci aici?
Vii să dormi la mine la noapte?
Glumești, nu?
Ce s-a întâmplat, iubire?
Ești supărat pe mine?
Am fost, dar mi-a trecut.
- Și-a fost mai bine așa. - Ce anume?
Nu știu... Așa cum s-a întâmplat.
Știi...
când arzi orezul fiindcă ai grijă mai mult de carne?
Eu sunt orezul sau carnea?
Asta m-am întrebat și eu.
Apoi mi-am dat seama că nu contează.
De fapt, contează, dar nu așa.
- E o altă... - Despre ce vorbești, Ivaldo?
Mi-am neglijat familia, Cassi.
Trebuie să fiu mai prezent.
Bine.
- Bine? - Da.
Grozav...
Mă gândeam că avem nevoie de reguli.
Am putea stabili anumite zile de întâlnire...
Pentru mine e mai greu seara, dar...
Poate marțea, că Ivana se întoarce devreme acasă...
Oprește-te, Ivaldo.
N-o să meargă.
Încerc să găsesc o cale...
Știi de ce ne-a fost așa de bine împreună?
Fiindcă am făcut doar ce am vrut... Fără să ne pese prea mult.
Fără reguli.
De ce mă tot suni, Ari?
- Tată? - Gersinho?
- Ce faci cu telefonul lui Ari? - Unchiul Ari s-a luat la bătaie!
- La bătaie? - Din cauza meciului.
- Unde ești? - La un bar. Mi-e frică.
Bine, vin imediat.
Ai grijă, Cassandra.
Viața te-a învățat că un pas greșit poate duce la o catastrofă.
Frumos, nu?
- Îți dau o sută de reali. - Ești sigură?
Uite aici! E de lux. Probabil a fost pe la Paris, Campos do Jordão.
E de marcă.
- Îți dau o sută de reali pentru toate. - Cum pentru toate?
Pentru toate hainele.
Hai, Eva!
- Nu vezi ce calitate? Haide! - Dacă vrei, bine.
Bine. Mă duc în altă parte.
Nici nu mă gândesc! Hai!
Două sute pentru toate. Ce zici?
O sută cincizeci...
Bine! Accept o sută de reali.
- Mersi. - Cu plăcere.
Să-ți fie de bine!
Pa!
Mă duc să-mi iau lucrurile.
N-am camere pentru tine.
Poftim?
- Mi-ai tras țeapă data trecută. - Dar m-am întors.
Asta e o garanție. Puteam să nu mă întorc.
De-acum încolo, plătești în avans.
Te rog...
La dracu'...
Cu grijă... Au!
- Nu te mișca! - Doare.
- A cui e vina? - Ce căuta băiatul acolo?
N-a pățit nimic, Cassi.
Hai, lasă-mă pe mine.
Vrei să-ți schimbi tricoul?
Ăla e murdar de bere.
Haide!
Ce dracu'?
De ce locuiesc aici? Cum ați putut să-mi faceți asta?
Urma să-ți spunem.
Sigur.
Te așteptai să-i lăsăm în stradă?
Știți bine că nu asta e problema.
Ce vrei să spui?
Nu-i vreau în viața mea. Asta vreau să spun.
Înțeleg problema cu Leide. Dar băiatul...
Dedé, eu nu vreau.
E așa de greu de înțeles?
Știți ce se va întâmpla?
N-o să mai trec pe la prietenii mei cei mai buni.
Asta vreți?
Bună!
- Ce s-a întâmplat? - Nu s-a întâmplat nimic. Sunt bine.
Văd. Unde e Gersinho?
E acolo. E în regulă.
Gersinho, cine a câștigat meciul?
Eu am plecat.
Gersinho!
Au câștigat ai noștri.
- Am câștigat? - Da!
A câștigat Santos!
Ce e asta? Scoate-ți-o, te rog.
Ți-am zis să ți-o scoți!
- Mă jucam... - Ți-am zis s-o scoți!
De ce te uiți la ea? Eu sunt mama ta!
- Și îți spun să ți-o scoți! - Liniștește-te, Leide!
- E vina ta. - Poftim?
A cui să fie, dacă nu a ta?
Calmează-te, Leide. Ești la mine acasă.
Dar e fiul meu, da?
Atunci, spune-i să nu mă mai sune.
- Cu mare plăcere! - Grozav!
M-am zbătut zece ani să-l cresc, apoi vii tu
și devii eroul lui!
Tu ai venit la mine!
Mare greșeală!
Cea mai mare greșeală din viața mea!
- Plec. Nu vreau să aud așa ceva. - Pa!
Subtitrarea: Aurelia Costache
redactor Cristian Dinică