Haide, Leide! Nu-ți târî picioarele!
Nu da vina pe mine. Ai reparat mașina asta de te-ai rupt!
- Zi mersi că am făcut-o să meargă! - Ți-am zis că mă descurc și singură!
- N-am mai văzut o femeie mecanic. - „Mecanică”.
Datorită mie a mers la concursul de matematică!
Tot efortul ăsta de pomană!
Testul a fost greu.
Auzi? Ești aici pentru că așa ai vrut, clar?
Hai, împingeți! Unu, doi, trei, hai!
La naiba! Suntem aici de două ore. Nu trece nimeni. Sună-l, Cassandra.
Morretes e la 70 km de aici.
Nici nu știu dacă mai e mecanic.
- Poate cunoaște pe cineva. - Exact.
E singura speranță.
Leide, nu-l sun.
Mi-e foame.
- Îl sun eu. - Leide!
Dă-mi telefonul!
- Dă-mi-l, Leide! - Ascultă...
Dă-mi-l, în puii mei!
- Dă-l înapoi! - Vino să-l iei!
Te porți ca un copil!
Leide, nu poți să-l deblochezi. E cu parolă, toanto.
Șase litere?
Ia să vedem, V...
A-N-U-S-A. Ia uite!
„Vanusa.”
CASSI. BUNĂ, EȘTI ACOLO?
ZI CEVA
TREBUIE SĂ-ȚI SPUN CEVA
- Bună, tată! - Bună, scumpo. Intră. Ia loc aici.
Ce mai faci?
Am avut și zile mai bune. Tu?
Sunt bine.
Și mama ta?
Nu știu. Sincer, sunt puțin îngrijorată.
A plecat ieri la muncă și nu s-a întors.
- Ai sunat-o? - I-am scris.
A zis că a lucrat de noapte.
Și azi nu era liberă?
Exact.
Stai liniștită. Poate e supărată pe tine, dar îi trece.
Pe mine? Nu e supărată pe mine. Tu ai făcut-o de oaie.
Când să-i zic de orientarea mea sexuală, tu îi spui că iubești altă femeie?
Nu puteai să alegi alt moment? Altă zi?
Eu n-am nicio legătură. E o chestie între voi.
Îmi pare rău, scumpo. Nu m-am putut abține.
Mă simțeam mereu vinovat să vă mint pe toți.
Apoi tu ai zis că te-ai îndrăgostit de fata aia și...
Nu m-am îndrăgostit de „fata aia”. E iubita mea.
Pricepi? Suntem un cuplu.
Dar... ai făcut bine că i-ai spus.
Vorbesc serios.
Cred că e el.
Vezi? A venit.
Cine e băiatul?
Nepotul tău.
Gerson.
Nepotul? Gerson?
Poți s-o repari?
Ce are?
Bobina de aprindere.
Am reparat-o în São Paulo, dar consuma prea multă benzină.
A încetinit, apoi s-a oprit.
Vezi dacă pornește.
Nimic.
Clóvis.
- Bobina e veche. - Cassandra.
Mă numesc Cassandra.
S-au ars și cablul, și bujia.
Poți s-o repari ca să ne întoarcem la São Paulo?
Ar trebui s-o tractăm până la atelier.
- Te așteptăm aici. - Nici nu mă gândesc.
Rămânem în drum cu un copil flămând? Dle Lourenço, putem veni cu dumneata?
Sigur.
Mulțumim.
Hai, fiule.
Închide capota și pornește avariile.
DIMINEȚI DE SEPTEMBRIE
Ca să vezi! Dra Independentă e acum tractată.
În locul tău, m-aș arunca din mașină din mers.
ANVELOPE ȘI REPARAȚII AUTO
Ruth.
El e...
- Ea e fiul meu. - Fiica.
- Bună! - Mă bucur să te cunosc!
- Ruth. - Cassandra.
Nepotul meu.
- Gersinho. - Bună ziua!
- Mă bucur să te cunosc! - Eu sunt Leide, mama lui. Toate bune?
Sunteți în excursie?
Gersinho a avut un concurs.
- Fotbal? - Matematică.
Matematică.
Veniți la o cafea și la o gustare.
Sigur, cu mare plăcere.
Hai, Gersinho!
Lasă-l cu Lourenço.
Poate îl ajută la mașină.
Vrei să mă ajuți?
- Da. - Haide! Ai apă acolo.
Ce loc frumos!
Ce drăguț! Ador florile.
- Îmi plac plantele. - Sunt frumoase.
- Simțiți-vă ca acasă. - Mulțumim.
- Cred că vă e foame. - Da.
- Mi-e și sete. Pot să iau niște apă? - Cum să nu! Ia-ți singură.
Paharele sunt aici? Doamne, ce sete îmi e!
Asta e apa?
Servește-te.
- Vrei apă? - Da.
Sunteți iubite?
- Nu. - Nu.
Dar, ca să faceți copil, a trebuit să...
Da.
N-a fost nimic ieșit din comun.
Scuzați-mă, nu sunt obișnuită cu chestiile astea.
- Nicio grijă. - Mă bucur că ați venit la noi.
Acum ești și fiica mea.
Nu te amăgi, scumpo. Există o singură mamă.
Mă duc să-i duc sendvișurile lui Gersinho.
Bine.
- Ce atingi acolo? - Carburatorul.
Pe acolo curge benzina. Când e murdar,
benzina nu curge.
Aici te-am cunoscut.
De câte ori bătea cineva la ușă, credeam că se întorsese mama.
A plecat să-și urmeze visurile,
iar ție ți-a oferit tot ce-ți trebuie ca să faci același lucru.
De exemplu, albumele mele.
A fost felul ei de a te ajuta să devii o femeie liberă.
Și, după mulți ani în care ai încercat să scapi din văgăuna asta,
iată-te din nou încuiată în aceeași baie.
Lasă-mă în pace, Vanusa.
N-ar fi trebuit să venim aici, nu?
- Aveai dreptate cu mașina, fiule. - Fiică.
Piesa de schimb sosește mâine.
Sigur o găsesc și în Curitiba.
- Am comandat-o deja. - Mă duc eu s-o iau.
Nu poți să aștepți?
Putem să rămânem aici la noapte și să plecăm mâine. Ce zici?
- Sigur. - Vă pregătesc o cameră.
Pot să iau camioneta?
Poftim?
Pot să iau camioneta, te rog?
Da, cheile sunt acolo.
Mulțumesc.
Mă întorc repede.
Trebuie să merg la farmacie.
- Leide! - Cassandra!
Băga-mi-aș picioarele!
Ador cântecul ăsta.
Învață-mă să te uit
Sau întoarce-te la mine Și pune capăt singurătății
E așa de trist să te am așa
Departe de ochii mei Dar aproape de inima mea
Învață-mă să te uit
Sau întoarce-te la mine Și pune capăt singurătății
- Bună! - Mașina e acolo.
- Ești bine? - Tu ce crezi?
- Dacă ai nevoie de ceva... - Nu, mersi, n-am nevoie.
Știu și eu, Irene? Să fac piața sau așa ceva.
Putem să mergem la dans o dată pe lună, dacă vrei.
Ivaldo, ne-am despărțit. S-a terminat cu dansul.
S-a terminat cu piața. Gata.
Vrei să-i mulțumești mereu pe toți. Dar nu poți.
Și zâmbetul ăla tâmp nu te ajută.
Ajută-mă să am grijă de Ivana. De mine am grijă singură.
Vrei să te duc?
Nu, mersi.
Aici?
Ce? Unde s-o fac? Frate!
Nu vreau să mă murdăresc.
E ușor pentru tine, nu?
- Să fii femeie așa. - Poftim?
Coboară, Leide!
- Ce-am făcut? - Coboară imediat! Nu mă respecți.
Nu-mi respecți sentimentele. Ești violentă.
Dă-te jos!
N-ai auzit ce-am zis?
- Băga-mi-aș! - Îmi pare rău, Cassandra.
Ai dreptate.
Iartă-mă!
Îmi dai și mie un fum?
Îl mai știi pe ăla care s-a înfuriat la atelier pentru anvelope?
Bietul de el!
Lucilene i-a zis una de i-au mers fulgii.
Prin câte am trecut în atelierul ăla...
Clar.
Dacă n-ar fi fost țăcănita aia de Lucilene care a adus băutură în ziua aia,
n-am mai fi aici azi.
E nevoie de o tonă de băutură ca să te suporte omul.
Ce simpatică!
Pentru iubitul tău n-ai nevoie de băutură.
E drăguț, să știi. Foarte drăguț.
- Ce rost are? E băiat. - E băiat.
Dar ne-am despărțit.
Da?
Îl înțeleg. Ești greu de suportat.
N-ai rezista nici o zi în pielea mea. Aș vrea s-o văd și pe asta.
Hai, dă-mi-o!
- Salut! - Bună seara!
Mulțumesc.
- Bună seara! - Bună seara!
- Mi-o deschideți, vă rog? - Sigur.
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Hai!
Hei! Tu ești?
- Cine e clovnul? - Un idiot de la școală.
„Un idiot de la școală”? Așa îți amintești de mine?
Sunt măgulit.
- Ce vrei, Carluxo? - Liniștește-te, Clóvis.
Auzisem că te-ai sinucis.
Nu mă cheamă așa.
- Mă cheamă Cassandra. Hai, Leide! - Scuze!
- E nevoie de coaie să faci ce-ai făcut. - Ce?
Jegosul dracului.
Ce dobitoc!
Nu-ți place să te îmbraci ca femeile? Atunci, poartă-te ca atare!
- Mai taci! - Du-te-n mă-ta, dobitocule!
Jegosul dracului!
Jegosule!
Jigodie!
- Scârbă ordinară! - Nenorocitule!
Du-te-n căcat!
- Dobitocule! Nemernicule! - Nemernicule!
Ia de-aici!
Băga-mi-aș! Să-mi bag!
Futu-i! M-am săturat de rahaturile astea!
Sunt bine. Nu mi-e somn.
Leide, mersi pentru ziua de azi.
Noapte bună!
S-a întâmplat ceva. Trebuie să vorbim. Mi-e dor de tine. Întoarce-te repede.
Când tu
Ai plecat
Întunericul mi-a cuprins viața
Am putere, dar la ce bun?
Azi trebuie să plâng
Casa mea nu-i căminul meu
Și ăsta nu-i locul meu
Sunt singur
Și nu rezist
Am așa multe
De zis
Cânt în voie pe străzi
Nu vreau să mă mai opresc
Drumul meu e pavat cu pietre
Cum pot măcar să visez?
Visurile urzite din briză
Sunt duse de vânt
O să-i pun capăt mâhnirii
O să-i pun capăt vieții
Un cântec frumos al lui Milton Nascimento.
Așa e.
Ți-am păstrat asta.
Îmi place cântecul ăsta în interpretarea Vanusei. Mama era mare fan.
Fan al Vanusei? Mama ta?
N-aș prea crede.
- Au o poză împreună. - Toți și-au făcut poze cu ea.
Dl Tião, Rochelle de la chioșcul de ziare. Și-a făcut și mama ta poză.
Și ce dacă, tată?
Când a auzit că vine o cântăreață din São Paulo,
s-a dus la concert.
Atâta tot. Nu venea nimeni în Morretes pe-atunci.
Albumul pe care îl ascultai tu mereu îl cumpărase ea,
dar l-a ascultat doar de vreo două ori și atât.
Apoi n-a mai pus mâna pe el.
Tatăl tău nu știe nimic despre mine și despre mama ta.
Mă duc să fac cafea. Vrei și tu?
Vino!
Știi ce cred eu?
Cred că nu te-ai dus niciodată după ea.
Aparecida ne-a părăsit, pur și simplu... E de neiertat.
Nici animalele nu fac asta.
Ziceai că orașul ăsta e prea mic pentru ea.
Nu și-a dorit să fie mamă.
O femeie care nu-și dorește să fie mamă nu e normală.
Crezi că îi era ușor să audă zilnic asta?
Crezi că pentru mine era ușor?
Dar tu crezi că pentru mine era ușor?
Am îndurat toate astea timp de 20 de ani.
Douăzeci de ani.
Mulțumesc.
AUTOGARA TIETÊ
Subtitrarea: Aurelia Costache
redactor Robert Ciubotaru