TICĂLOSUL
Îmi pare rău.
Pentru ce?
Pentru că n-ai mai omorât niciodată pe nimeni până acum.
N-aș mai putea trăi
știind că am ucis pe cineva.
Cel puțin, așa credeam.
Toată lumea crede asta.
- Și, în schimb... - În schimb...
E ca atunci când...
- Ca prima oară când... - Ca prima oară când faci sex.
Odată ce ești acolo,
cumva o faci.
Și ce urmează?
Te întorci în America de Sud?
Am făcut o promisiune.
La mai mult de șase luni de la prăbușirea tragică
a Podului Strâmtorii Messina,
comisarul special pentru reconstrucția sa
a fost, în sfârșit, numit:
inginerul Ercole Pagro.
„Eforturile comisiei pe care o conduc”,
a declarat Pagro într-o conferință de presă imediat după alegerea sa,
„sunt menite să evite orice infiltrare a Mafiei.”
MICUȚA DAFNE PĂPUȘĂ BEBELUȘ
- Să mergem, Stacchio! - Așteaptă.
Dnă avocat, presimțeam că ne vom întâlni din nou.
Șterge-ți zâmbetul de pe față.
Nu-i nimic de râs în situația ta.
Încă o dată.
Deci,
în seara zilei de 15 noiembrie,
luam cina la restaurantul La Fattoria.
Restaurantul e la două ore și jumătate de condus de orașul tău.
E foarte departe, nu crezi?
Nu, fiindcă în după-amiaza aceea eram departe de casă, în interes de serviciu.
- Cu ce te ocupi? - Cresc animale.
Eram în zona Cesarò ca să cumpăr o turmă de porci negri din Madonie.
Poate să confirme cineva?
Da. Proprietarul fermei, Limanda Tommasino.
Bine. Limanda va confirma.
În drum spre casă, am văzut firma restaurantului.
Am parcat și am fumat o țigară afară.
În jurul orei 21.30 am intrat.
Era un pandemoniu.
Împușcături peste tot.
Era un haos total. Au fost chiar și grenade.
Martorii declară că te-au văzut
și pe tine cu o armă, o pușcă de calibrul 12.
Am luat-o de pe jos.
- Umbli des cu arme? - Da, merg la poligonul de tragere.
Am mers și în dimineața aia.
Nu putem face testul reziduurilor. În seara aia...
Nu am tras niciun foc.
M-am gândit că pot folosi arma ca să mă apăr.
Încărcătorul puștii era pe jumătate gol
și calibrul se potrivește cu glonțul
găsit în craniul lui Biagio Sigano, proprietarul restaurantului.
Ți-am spus. Era pe jos.
Poate cineva a folosit-o înaintea mea.
Pe armă s-au găsit doar amprentele tale.
Poate persoana purta mănuși?
Ce ți-am spus?
„Nu răspunde la o întrebare cu altă întrebare.”
Sunt obosit.
Cred că acel „cineva” purta mănuși. Punct.
Bine. Martorii declară că te-au văzut trăgând cu arma.
Dar...
„Apărarea intenționează să conteste mărturiile personalului,
„fiind demonstrat științific că 60%
„dintre persoanele cu sindromul Down au probleme de vedere,
„precum hipermetropie, miopie, astigmatism.
„Prin urmare, solicităm, înainte de a fi audiați,
„o evaluare oftalmologică”, și așa mai departe.
În mijlocul harababurii ăleia, am găsit un bărbat cu fața zdrobită.
Nu, stai.
Spune numele celeilalte victime, Vincenzuccio Tracina, și că...
Așa l-am găsit pe bietul om.
Singurul lucru adevărat pe care-l spun, și nu reușesc să-l țin minte.
Apoi ce s-a întâmplat?
M-am întors și am văzut gaura din perete.
Din fericire, fiindcă am trecut prin ea,
de partea cealaltă era un fel de tunel și...
Dnă plutonier Scotellaro.
E o conversație privată. Nu poți intra.
Putem să vorbim în privat?
ÎNCHISOARE JUDICIARĂ CENTRALĂ
Ce naiba faci?
Ce vrei să-ți spun?
De ce aperi un mafiot?
Fiindcă e meseria mea.
Serios?
Să-i aperi pe cei care ți-au omorât tatăl?
Da, la fel cum tu ți-ai arestat fratele.
Toți avem o cruce de dus.
Frate-meu era un mafiot.
Sigur. Speră să nu descoperi adevărul.
În cele din urmă, don Salvatore a reușit.
A reușit să nu moară din cauza cancerului.
Trebuie spus că a trebuit să fie făcut.
Sunt sigur că unii dintre voi
s-au gândit la asta.
Să spunem că a fost voința poporului.
Don Salvatore ne-a tras mai în jos decât eram deja.
Dacă nu eram eu,
ar fi dezonorat-o pe mama nepotului său.
Fără onoare, nu ajungem nicăieri.
Când murim,
lucrurile rele ne supraviețuiesc.
Lucrurile frumoase, în schimb,
sunt îngropate cu noi, în sicriu.
Pentru totdeauna.
Cu oasele scheletului nostru.
Așa să fie pentru don Salvatore Tracina, odihnească-se în pace!
Acum,
e adevărat că am devenit ultima roată din Cosa Nostra.
Mai degrabă, roata de rezervă.
Dar e timpul să le arătăm tuturor
că nu ne lipsește onoarea.
Dacă lucrăm împreună, uniți,
familia Tracina va fi puternică și liberă, cum era odată.
Sunt cuvinte frumoase, adevărate, dar cum rămâne cu banii?
Cum putem redeveni puternici și liberi dacă avem buzunarele goale?
Hrană pentru animale, cisterne pentru piscine, energie electrică.
Glumești?
Băieți, vorbiți pe rând.
Nu înțeleg nimic.
Scuze, dar, având în vedere că nu mai există niciun Tracina,
ce rost are s-o numim „familia Tracina”?
Așa e.
Ar trebui să se cheme „familia Perchia”.
De ce Perchia și nu Zerro?
- E vorba de vechime. - Cine zice asta?
Hei!
În fine.
Mai există un Tracina.
Numele lui e Mariano.
Va conduce copilul?
Majoritatea conduce.
Fiecare are un vot.
Ca democrația corinthiană. Știți, nu?
Ascultă, Balduccio, cred
că ar trebui să îngenunchem în fața lui Suro.
Să cerem îndurare.
Crezi că Suro va fi milostiv?
După ce i-am ucis jumătate din familie la botez.
Don Salvatore a făcut asta.
Eu zic să continuăm lupta cu Suro și să-l aducem înapoi pe fiul meu.
Vom vota ridicând mâna.
Un vot de fiecare, ca în democrația corinthiană.
Ce faci?
Nu. Adică, vreau să mă abțin, dacă pot.
Dacă pot...
Majoritatea câștigă.
Război!
Vere Balduccio, care e planul tău acum?
Avem arme.
Dar războiul Tracina contra Suro e deja pierdut.
Avem nevoie de sprijinul celorlalte familii.
Trebuie să convocăm toți șefii Mafiei.
Stai puțin...
Vrei să convoci comisia provincială?
Desigur.
Comisia provincială nu s-a mai întâlnit de 20 de ani.
De fapt, Suro ne-a tratat ca pe niște sclavi de 20 de ani.
Ai nevoie de un motiv întemeiat pentru a chema toate familiile.
Le vom da cel mai întemeiat motiv.
Banii.
Bani, bani...
N-avem bani nici pentru facturi.
- Chiar te pricepi? - Nu.
La naiba, e o mare încurcătură!
„O pasăre care se plânge nu-și va construi niciodată cuibul.”
Proverb african.
În ce privește banii...
- Lumină. - Scuze.
La naiba, e o mare încurcătură...
„O pasăre care se plânge nu-și va construi niciodată cuibul.”
Proverb sicilian.
Nu l-am mai auzit niciodată.
În ce privește banii...
suntem oameni de onoare, trebuie să ne comportăm ca atare.
Să începem cu lucrurile esențiale.
Care sunt veniturile din activitatea noastră de extorcare?
Taxa de protecție. Îți aduci aminte?
Taxă de protecție? Nu mai sunt magazine.
Oamenii cumpără totul pe internet.
Ce-ar fi să cerem taxa de protecție pe internet?
Grozav! Lumină! Bravo, Mario!
Dumnezeule!
La naiba, începeam să mă îngrijorez.
N-ai mai venit la ultimele trei filme.
Am fost ocupată. Ce s-a întâmplat?
Nu prea am înțeles intriga,
nu sunt sigur, ăsta...
Ce s-a întâmplat cu oamenii voștri?
Omoară pe câte cineva în fiecare săptămână.
Don Salvatore.
Cine a făcut-o? Suro?
Acum rezolvăm lucrurile de familie.
Balduccio Remora.
Cine?
Vărul din America de Sud.
Se pare că el e liderul acum.
Democrația guvernează, dar lucrurile sunt la fel de rele ca înainte.
Deci? Care-s noutățile?
Tipul are planuri mari.
Vrea să convoace comisia.
Comisia?
Vrea să întoarcă toate familiile împotriva lui Suro.
Ascultă,
vreau să subliniez respectuos că v-am ajutat foarte mult până acum.
Nu mai suport!
Eram curieri pentru Suro și era bine,
dar vărsarea de sânge mă agită. Nu pot dormi. Uite!
Nu e bine.
Nu înțeleg ce vrei.
Dacă te duc la comisie,
mă pot considera liber?
Cum se spune? Eliberat din funcție.
Vom vedea.
Cum îl cheamă pe vărul din America de Sud?
Balduccio Remora.
Cine naiba e?
Tot ce știu e acolo.
Scrie doar un nume și că a emigrat în Peru. Unde, mai exact?
E treaba ta să afli.
Dacă știam, nu-ți ceream să faci cercetări.
Peru e mare.
Plecai?
Am terminat acum jumătate de oră, voiam să cumpăr niște cadouri de Crăciun.
În schimb...
În schimb, voi face cercetări.
Anunță-mă imediat ce afli ceva.
Doar pe mine. Ai înțeles?
Da, să trăiți!
Ne blochează.
Ne vor închide.
Calmează-te, lasă-mă să lucrez.
O să vezi, e o chestiune de timp.
Trebuie să ai răbdare, o să treacă.
Am făcut niște modificări la decret.
Douăsprezece, 15 luni...
Când va deveni lege...
Ți-am dat casa Montessori de ziua ta, Sofia, îți amintești?
Vreau o a doua casă, ca tine.
Și deja ai o bicicletă.
Doar Moș Crăciun îmi poate citi scrisoarea.
Scumpo, cere ceva ce nu ai.
De Crăciunul acesta, cereți-o pe Micuța Dafne!
Asta! Vreau asta!
Reclama transmite o idee stereotipică a conceptului feminin,
sclava patriarhatului
în care femeile își consumă rolul social în activități de îngrijire.
Vreau o fiică!
- Care e problema? - Vrea o fiică.
Dă-i ce vrea, lăsați-mă să lucrez!
Nu, nu cumpăr așa ceva.
În niciun caz. Nu e educativ.
Bine, scumpo. Notează numele și tata ți-o va cumpăra online, bine?
Cum rămâne cu Moș Crăciun?
Nu există. Mama o să-și facă un gin tonic.
Micuța Dafne, păpușa pe care o vrei!
Ce e asta? E goală.
O fi goală, dar reprezintă soluția tuturor problemelor noastre.
Pentru comerțul electronic, există 175 de centre de distribuție în lume.
Unul e în Italia.
E mare cât un oraș. E imens.
FRICANO COMERȚ ELECTRONIC ȘI LIVRĂRI
În aceste centre, comenzile online
sunt preluate și ambalate.
Etichetate.
Cutiile sunt încărcate în camioane și distribuite în întreaga țară.
Un mecanism perfect.
SOLUȚII AVANSATE
Ce e Italia?
O țară în care totul se duce naibii.
Știți ce vom face?
E foarte ușor.
Îi atacăm și luăm cutiile.
Nu. Mă gândeam la ceva mai ușor și mai curat.
La ce anume?
Trei cuvinte: „Muncă la negru.”
În timpul sărbătorilor de Crăciun, cererea crește exponențial.
Comenzile se adună
și e nevoie să se mărească forța de muncă,
cheltuind cât mai puțin posibil.
Și aici intrăm noi în acțiune,
exact când cutiile sunt luate, ambalate și etichetate.
Scopul nostru e să blocăm mecanismul.
- Bună seara! - Mulțumesc.
DOCUMENT DE TRANSPORT
Crăciun fericit!
Cutia e cam mare, nu știu de ce.
Hei, băieți, jucăriile sunt pentru toată lumea.
Vă ajut eu.
- Crăciun fericit, iubito! - Crăciun fericit!
Amândoi îl putem folosi.
Deci mi-ai cumpărat un cadou care e pentru tine.
Nu asta îți luasem...
Mulțumesc. Mereu mi-am dorit unul.
Știam eu!
- Asta voiai? - Nu, nu vreau asta.
Ce e asta?
Bravo, Nico! Nu știam că ești atât de deschis la minte.
Nu, noi nu...
Băieți, nu vă uitați!
Unde e păpușa mea?
Unde e păpușa mea? Unde e?
Nenorocitul ăla gras, cu barbă!
Vreau păpușa mea!
Unde e? Unde? Vreau păpușa mea!
Vreau păpușa mea!
Unde e? Vreau păpușa mea!
Serviciul Clienți, cu ce vă pot ajuta?
E o problemă temporară de software. Da, lucrăm la asta.
Dă-mi o cifră.
Avem aproximativ 2.134 de colete livrate greșit.
În provincia Palermo.
N-aș vrea să fiu în locul tău la următoarea ședință a consiliului.
- Ce e? - Pe linia unu.
Nu mai am chef de vești proaste.
Ar fi bine să răspundeți.
Am vești bune, dle director!
Cine e la telefon?
Cineva care vă poate rezolva problemele.
Toate 2.134.
Ce știți dv. despre problemele mele?
E o întrebare greșită, dle director.
E un fel de șantaj?
Nu, un fel de impozit pe venit.
Din câte știu, nu sunteți familiar cu asta, din moment ce compania dv.
plătește doar vreo 2,4% taxe guvernului italian.
Asta e calomnie!
Nu luați în considerare investițiile companiei noastre...
Liniștiți-vă, nu sunt de la fisc.
Sunteți liber să alegeți.
Fie acceptați colaborarea noastră,
fie problemele dv. vor crește de la 2.134 la 4.000, apoi la 8.000, apoi la 16.000.
Și va trebui să le rezolvați singur. Mult noroc!
Cât?
E o întrebare corectă, dle director!
Vă voi contacta din nou cu detaliile. Crăciun fericit!
Hamlet, ești mort. Niciun medicament nu te poate ajuta.
Mai ai de trăit doar jumătate de oră.
Ții în mână arma trădării.
Sabia otrăvită.
Înșelăciunea s-a întors împotriva mea.
Sunt la pământ și nu mă voi mai ridica niciodată.
Mama ta
a fost otrăvită.
Regele.
A fost regele.
Chiar și vârful e otrăvit.
Deci, otravă, termină ce ai început!
- Nu! - Trădare!
Prieteni!
Apărați-mă!
Sunt doar rănit.
Rege incestuos, criminal, demon,
termină acest vin!
E aici perla ta?
Du-te după mama!
Bine, a fost bine.
Reluăm mâine de la monologul lui Polonius.
Hamlet, ține minte că ești nebun,
dar te prefaci, bine?
Laertes, încearcă să crezi puțin mai mult în ce faci.
Ai înțeles? Puțin mai mult.
Cel nou, regele... Bravo! Mi-a plăcut.
Foarte bine.
E foarte bun.
Rege?
Hei, rege...
Rege?
Hei!
- Rege! - Ești bine?
Hei, rege!
Fir-ai să fii...
Intrasem în pielea personajului.
Bine. În regulă, ne vedem mâine.
Don Cataldo, îmi permiteți?
Te cunosc de undeva? Cine ești?
Am vrut să vă felicit.
- La naiba, ați murit foarte bine! - Mulțumesc.
Când erați mai tânăr, ați făcut teatru?
Filme? Roluri de figurație?
- Nu, deloc. - Sunteți foarte convingător.
Știți ce spune regizorul?
Cel mai greu e să repeți scena de două, zece, de o sută de ori!
Așa e meseria asta.
De exemplu, dacă spun:
„Deci, otravă, termină ce ai început...”
Aveți un talent înnăscut.
Am uitat ultima replică: „Salutări de la Mariano Suro!”
Palàmita?
Palàmita!
Mă auzi?
Hei, Palàmita!
Ești bine?
Nu vreau să merg în iad.
Nu vreau să merg...
Nu vreau să merg în iad.
Da?
- Luvi. - Matteo, nu pot vorbi, spune repede.
- Ești pe drum? - Spre ce?
De ce șoptești? Ce s-a întâmplat?
Avem prima audiere.
Ce audiere?
Cum adică? Cazul pe care l-ai luat,
femeia care a murit în somn, lovită de camion.
La naiba, azi era! Nu pot să ajung.
Nu poți să ajungi?
Matteo, e marele tău moment. E șansa ta, va fi bine.
Mult noroc, haide!
Stai, Luvi...
Dle avocat, ați terminat?
Da, scuzați-mă, dle judecător.
Nu-ți face griji. Mă ocup eu de tot.
Sigur, nu trebuie să-mi fac griji. E ușor pentru tine.
Păcat că nu-l poți întreba pe fratele tău ce pățești dacă ești împotriva lui Suro.
Fratele meu era complice.
E altceva.
Nino Scotellaro era singurul magistrat
care-l deranja pe Suro.
În afară de Paolo Bray. Și, de fapt...
Dar TNT-ul îți dă bătăi de cap.
Nu e momentul să omori magistrați,
fiindcă apoi devin eroi.
Țara se enervează, și ce obții?
Nimic. Mai bine îi discreditezi.
Să-i discreditezi e mai ușor și mai ieftin.
Înțelegi?
Nino Scotellaro era nevinovat.
I-am convins pe toți că era complice.
Ce vrei să spui?
Cum rămâne cu informatorii care i-au menționat numele?
Noi i-am pus.
Conversația pe care am înregistrat-o?
Tot noi am fost.
Telefonul găsit la el acasă, prin care Suro a fost informat despre raid?
Tot...
Nu, n-am avut de-a face cu asta.
Atunci, cine l-a pus acolo?
Dnă plutonier, eu n-aș căuta prea departe răspunsul.
Îmi interoghezi clientul fără mine?
Nu, dnă avocat.
Am luat o decizie.
Sper că nu din cauza ambuscadei ăsteia.
Știi că bărbatul care te-a înjunghiat
a fost arestat de dna Scotellaro acum câteva zile?
Sigur că știu. Dna plutonier a înscenat totul.
Bine organizat!
Dacă Suro vrea să te omoare, nu greșește.
Atunci care e scopul?
Vrea să coopereze.
Nu.
Vreau să mă căiesc.
Am avut o revelație.
Crăciun fericit!
La mulți ani!
Crăciun fericit!
Pentru doamna.
Scuză-mă.
Vere Balduccio, trebuie să mărturisesc ceva.
Când erai copil, credeam că ești un idiot.
Slavă Domnului!
Acum e diferit. Totul s-a schimbat,
fiindcă tu te-ai schimbat, ești altcineva.
Așa că vreau să țin un toast pentru el,
pentru că ne-a salvat pe toți.
- Noroc! - Bravo, vere!
- Noroc! - Felicitări!
De fapt, a fost ideea Teresei. Deci pe ea trebuie s-o felicităm.
- Bravo, Teresa! - Bine!
Bravo, Teresa!
Trebuie să avem în vedere că ăsta e doar începutul.
Trebuie să investim o parte din bani și să facem profit.
Am o idee.
Hei! Trebuie să investim toți banii ăia?
Nu, ăștia sunt banii noștri, 30%.
Trebuie să-i împărțim în părți egale.
Trebuie să investim restul de 70%.
Atunci chiar ești un idiot.
- De ce? - Cum adică?
Tocmai am explicat.
În regulă, eu votez împotrivă.
Ai înțeles? Democrația corinthiană.
Am un vot.
Haide, să vedem.
Hai, băieți, ridicați mâinile! Haide!
Doar eu cred că e o nebunie?
Datorită acestei operațiuni,
putem convinge celelalte familii să convoace comisia.
Suma asta, în trei luni, va aduce de patru ori mai mult.
Credeți-mă.
Vere Balduccio, și dacă află Suro
că întoarcem familiile împotriva lui?
E bine să afle.
Acum, să ne așezăm, să mâncăm, să bem și să sărbătorim.
Cu această ocazie, am gătit specialitatea mea.
Calamar umplut.
Cum e?
- Bun. - Spune adevărul.
De unde ai primit asta?
Foarte bun.
Nu-ți place?
E primul Crăciun al lui Mariano fără mine.
O altă amintire din care lipsește mama sa.
Îți amintești primul tău Crăciun?
Când Mariano va crește,
nu-și va mai aminti zilele astea.
Trebuie să lucrăm la viitoarele Crăciunuri.
Scuză-mă o clipă.
Vino cu mine afară, la o țigară.
Nu, vere, fumatul pasiv...
Nu e o rugăminte. Haide!
Unde mergem, Baldu?
Vrei să faci o proiecție?
Cu mine? Ce onoare!
Nu știam că-ți plac filmele de artă.
FILMOGRAFIA LUI MALAK KIÇIK URAKLAR
Nu, vere, stai puțin.
- Pot explica. - Ce e de explicat?
Trebuie să explici cum te distrezi?
Sau cum îți petreci timpul liber?
Problema nu este cum,
ci cu cine îți petreci timpul liber.
Acum înțeleg cine a trimis Brigada Specială
la restaurantul Crevetelui Roșu.
Don Salvatore era nebun,
dar avea dreptate într-o privință.
Aveam un trădător printre noi.
De asta am pus să fii urmărit.
Omule...
- Chiar crezi... - Omule, dă-mi telefonul tău.
Haide!
Dă-mi telefonul, acum.
Așa.
Cum se deblochează, cu un cod, cu amprentă?
Detectarea feței? De ce e nevoie?
- De un cod. - Haide!
123456.
Ai două opțiuni.
Prima,
îmi lași telefonul și dispari.
Pleci.
Părăsești familia, orașul, Sicilia. Nu te mai întorci niciodată.
Dacă aflu că ai vorbit din nou cu carabinierii,
vin după tine.
Sau...
„Sau.”
Dnă avocat, înțeleg dacă nu vrei să te implici.
Fiindcă te va afecta și pe tine.
Problema e alta, Palàmita.
N-o să apuci să-ți ușurezi conștiința.
Imediat ce te vei afla în fața unui magistrat,
Suro va ști în următorul minut.
Sau cu un minut înainte.
Îl vom proteja pe Palàmita până îl arestăm pe Suro.
Știe unde e.
Da, dar n-am adresa exactă.
O să vă duc acolo, dar trebuie să mă refac întâi.
De ce crezi că nu l-a arestat nimeni?
Din cauza bazei sale de date.
Imediat ce pune mâna pe el cineva,
Suro va publica înregistrări care vor defăima jumătate din guvern.
Exact.
- Nino nu credea că există o bază de date. - De fapt...
Nu ne vor lăsa niciodată să-l arestăm.
Singurul mod de a scăpa de Suro e să scapi de Suro.
Nu, scuze. Nu înțeleg.
Plănuim o crimă?
„Lupara bianca.”
Intri, o faci, ieși.
Nu trebuie să știe nimeni.
Te simți în stare, Palàmita?
Nu.
Dacă trebuie să fiu infam pentru a merge în rai,
prefer să fiu ca Iuda.
- Totuși, Iuda s-a dus în iad. - Serios?
Nu știam asta. M-am convertit recent.
Leo?
Tu?
Întotdeauna ai crezut în Nino.
Eu, nu.
S-o facem.
DON LILLO DONZELLA ȘEFUL BOCCADIFALCO
DON GIROLAMO SAGRÌ ȘEFUL PASSO DI RIGANO
DON EGIDIO SCIARRANO ȘEFUL CINISI
DON MICHELE LIMANDA ȘEFUL CALATAFIMI
DON ONOFRIO DRAGONETTO ȘEFUL CIACULLI
DON CALCEDONIO SEBASTE ȘEFUL CASTELDACCIA
COSA NOSTRA COMISIA PROVINCIALĂ
Domnilor, vă rog să ne scuzați
pentru că v-am deranjat în timpul festivităților de Crăciun.
Scopul nostru e să identificăm până la sfârșitul anului
companiile pentru reconstrucția podului.
Prioritatea mea...
Sunt foarte fericit că ați fost de acord cu toții.
Voi trece la subiect.
Ce înseamnă asta?
Ce scrie.
Pagina trei.
În sfârșit!
Scuze pentru întârziere.
Crăciun fericit! Mulțumesc.
Sofia!
Compania lui don Cesare Molva, șeful Villagrazia,
va furniza betonul.
Compania lui don Fanu Lampreda
va furniza învelirea și izolația.
Unde e fiica mea?
Compania GPA Servicii și Construcții la Înălțime
a lui don Carmine Rovello va face schelele și acoperișurile.
Unde e fiica mea?
O vreau pe fiica mea!
Vă asigur că va fi un pod curat,
nicio tijă de tensionare și niciun șurub nu vor aparține crimei organizate.
Domnilor, pe scurt,
veți participa
la cel mai mare proiect public din Italia din ultimii 20 de ani.
O afacere de două miliarde de euro.
Știți condițiile noastre.
Cine naiba ești?
Sunt Balduccio Remora.
Și vă cer capul lui Mariano Suro.
ÎN EPISODUL URMĂTOR
Tu și eu vom intra în istorie.
Probabil vom fi dați afară.
El a construit buncărul lui Suro.
Ce naiba...
Zidarul Cosei Nostra.
Unde e Marianuccio?
- De ce-l urăști pe tatăl meu? - O să-ți spun după ce-l prind.
Suro se află într-una din aceste șase ferme.
Plecăm înainte să te ducă înapoi la închisoare.
Cred că raiul nu e pentru noi.
Suntem o adevărată armată.
De data asta îl prindem.
Tu...
Cine naiba ești tu?
Nimeni.
Subtitrarea: Ana-Adina Doroftei
Redactor Mioara-Amalia Lazăr