To první a poslední, co mi máma předala,
byly omluvy.
PRVNÍ KAPITOLA
GEORGIE
Tak co?
Čekáš, že budu skučet?
Tolik pálenky jsem nevypil.
Chci s tebou mluvit.
Nuže...
už spolu mluvíme. Co teď?
Co bys ode mě chtěl, Caesare?
Vracím se na sever.
Už brzy.
Utíkám a chci, abys šla se mnou.
Ty jdeš na sever...
a já jdu jíst.
Prosím tě, Coro.
Nikomu to neprozrazuj. Musím ti věřit,
ale já odsud uteču. Musím.
A na co potřebuješ mě?
Pro štěstí.
Pro štěstí?
Tak poslyš, Caesare.
Vím, že na téhle plantáži nejsi dlouho,
ale už bys měl vědět, že nejsem ničí talisman pro štěstí.
Nejsem ničí...
Velkej Anthony!
Ahoj, tati.
Na poli starým
Jockeyi, musíš něco sníst, slyšíš?
Mabel?
Ne, Jockeyi, jsem Cora.
Mabel, kde jsi byla?
Pomalu.
Je to mrkev.
Zvládneš to?
Dobrá.
Pojď sem.
Nechte mě.
Pane Jamesi. Pane Terranci.
Nenech se rušit.
Mluvili jsme s bratrem o obchodech
a zaslechli tu hudbu.
Řekl jsem mu:
„To je ten nejpříšernější kravál, co jsem kdy slyšel.”
Páni, takovej virvál.
Promiňte, že jsme vás vyrušili, pane Terranci.
Nic se nestalo, Jockeyi, vůbec nic.
Ty jednáš se svýma negrama dost zvláštně, bratře.
Udělám si se svým majetkem, co se mi zlíbí.
Jako ty s tím svým.
Kdyby táta tohle viděl, obracel by se v hrobě.
Jen ať se obrací.
Pověz, Jockeyi, kdy máš vůbec narozeniny?
Asi v září.
Čtrnáctýho září.
Ale teď je červen, Jockeyi.
Asi máte recht.
Kolik je ti let?
To nedokážu říct, pane Terranci.
To vůbec nevadí, Jockeyi.
To vůbec nevadí.
Věděl jsem, že svým otrokům dopřáváš radovánky,
ale netušil jsem, že až tak přemrštěné.
Chceš mě před nima ztrapnit?
Nedělej, že ti záleží na tom, co si myslí nějaký negr.
Tak to jsi mě dostal.
S touhle komedií skoncujeme.
Tenhle puch už nesnesu.
Pridefule!
Pridefule,
bratr mi řekl, že má na téhle straně plantáže
negerského kluka,
co umí odříkat Deklaraci nezávislosti.
Nechce se mi tomu věřit.
Myslel jsem, že by mi to mohl dnes předvést,
když se tu všichni oddávají radovánkám.
Pridefule,
doběhni pro toho kluka, co umí odříkat Deklaraci.
Michaela,
toho kluka s jizvou někde tady.
Promiňte, pane, ale ten je po smrti.
Umřel na nějakou nemoc.
Kdy?
Tak před šesti sedmi měsíci, pane.
To jste mi měli říct.
Bratře, musíš mít lepší přehled o svém majetku.
Nepleť se do toho.
Tenhle kluk to zvládne.
Jo. Byli s Michaelem nerozluční.
Tak ať to odříká.
Jen do toho, chlapče.
Poslechni pána.
Nebo nás zabije.
„Když se v běhu lidských životů
„stane...“
Proboha,
to už by stačilo.
„Když se v běhu lidských životů
„stane pro některý národ nezbytným
„rozvázat politické svazky, které jej poutaly k jinému národu,
„a zaujmout mezi mocnostmi světa
„oddělené a rovnocenné postavení, k jakému jej opravňují
„zákony přírody a boha přírody...”
Omlouvám se, pane. Odpusťte mi, prosím.
Chlapče!
Ne.
-Napiješ se? -Pomalu, dítě.
Není ve svý kůži.
Co Mabel utekla a nechala ji tu, něco se v ní zlomilo.
Od tý doby není ve svý kůži.
Ale ještě pořád tě slyší, víš?
Jak můžeš takhle pomlouvat holku v její přítomnosti?
Být tu Mabel, ta by si vás vzala do parády.
Nemáš tu co pohledávat.
Nestačilo, že z ní málem vymlátili duši?
Tady je lepší vzduch.
Udělá ti dobře.
Co když sem přijde Connelly?
Neboj se. Nikdo sem nepřijde.
„Ale to mělo být nejmenší z mých utrpení,
„neboť bylo shledáno, že lidské bytosti jsou tím krutější,
„čím jsou mohutnější.
„Co jsem měl tedy čekat, než že se stanu soustem v ústech
„prvního mezi těmito obřími barbary,
„který mě náhodou chytí?”
Pán by ti vyřízl jazyk a do krku ti nalil jed,
kdyby věděl, že umíš číst.
Co je to?
Jmenuje se to Gulliverovy cesty.
Je to o...
jednom muži na cestách.
Ztratí se a hledá cestu domů.
V téhle části mluví
o obrech, jako byl Goliáš.
A o tom, že jelikož byli větší a měli víc síly,
museli být také zlovolnější a krutější.
Jako běloši.
Coro, půjdeš se mnou?
Měli jsme jít už dávno.
Tady nás nečeká nic než utrpení.
Bolest a utrpení.
Ve mně se pleteš, Caesare.
Myslíš si, že nosím štěstí kvůli tomu, že moje máma utekla,
ale pleteš se.
Pleteš se.
Nejsem žádný talisman pro štěstí.
Jediné štěstí, které jsem měla, nestálo za nic.
To když žena, která v noci utekla,
opustila své jediné dítě.
Nechala ji krvácet a hnít na téhle zatracené plantáži.
O takové štěstí stojíš?
Neměl bych tu být.
Ale já ano.
Stalo se ti něco?
Ne, nic.
Když pán nařídí, abychom šli spolu do postele, tak to uděláme.
Jinak to nejde.
Poslouchej mě.
Znám chlapy jako ty.
Chceš se vytratit v noci a štvát se bažinama
s jinýma chlapama v zádech.
To je tvoje věc.
Ale tady, mezi námi,
dal pán muže k ženě, protože chce, aby měli děti.
A když je nemají,
čeká je trest.
Chápeš?
Nechci být jako chovný dobytek.
Máš opravdu dobré srdce, Caesare.
Čisté, jako sám Ježíš Kristus.
Ale tady nejsme ve Virginii
a když nechceš vytáhnout přirození, pan Randall ti ho usekne.
Ušmikne ti ho.
A někam ho schová, takže už tě tohle nebude muset trápit.
Nejsi o nic lepší než my ostatní.
A já kvůli tobě trpět nebudu.
Vezmi si věci.
Proč?
Dělej, vezmi si je.
A žádný pozdvižení.
Vyveďte ji. Honem!
Ano, šéfe.
Pojď, dítě.
Prosím. Já jsem se tu narodila. Moje máma taky.
-Řekni mu to. -Sakra, pojď!
Ne.
-Popadni ji za nohy. -Ne!
Pojď.
Jděte tam a ukliďte ten svinčík.
Nechci tu žádnou hoodoo černou magii. Dělejte!
Mazejte!
Fofrem!
Ať se to tam blyští!
-Běž, Ezechiáši. -Ano, pane.
-Vrať se k mámě. -Ano, pane.
Přestaňte.
Přestaňte!
Přestaňte, negři!
Přestaňte všichni!
Skloňte hlavu.
Pokloňte se mému bratru Jamesovi,
který podlehl nemoci
a nyní je v Pánu,
tak jako moje máma a táta před ním
a jako všichni velcí pánové požehnaní Boží milostí.
Amen, pane Terranci.
Amen.
Dřív
jsme se s bratrem dělili o tento krásný pozemek,
stejně jako je naše skvělá země rozdělena na sever a jih.
Napříště
už nebudou severní a jižní parcely.
Bude tu jediná plantáž.
A já budu rozhodovat o všech otrocích, kteří tu žijí.
Jestli chcete,
můžete se poptat svých bratří z jižní plantáže,
ale můj bratr a já jsme měli zcela jiný přístup
k formování a koordinaci otroků.
A tudíž
už nebudou žádné oslavy.
Ze mzdy, kterou si vyděláte v neděli ve městě, odvedete podíl.
A v zájmu rozmnožování co nejlepšího rodu
dohlédnu osobně na párování
a věci souvisejících s chovem.
Nejlepší kusy moc dlouho sloužily k rekreačnímu,
a nikoli produktivnímu využití.
Někteří z vás chlapů
neodvádějí práci, jakou by měli!
Všechno v pořádku, pane Terranci?
Všechno v pořádku, Pridefule.
Všechno v naprostém pořádku.
Zpátky do práce!
Zpátky do práce, vy všichni!
Tak jeď!
Dělej!
Tak dělej!
Aleluja,
Pán je nakloněn domu Randallů.
Mám napojit koně, než vyřídíme účty, pane?
To by bylo dobré, Homere.
Dáme se do toho?
No ne.
Ano, dáme.
Oznamte prosím panu Connellymu, že zbloudilý syn se navrátil.
Pane Randalle,
máte mezi svými negry špicly?
To tedy nemáme.
V domě jsou negři,
chtiví přízně, kteří si stěžují na ty na polích, ale...
Udělal byste dobře, kdybyste jich tam pár poslal.
Slyšel jsem řeči.
Prý tu existuje nějaká podzemní železnice.
To není možné.
Skutečně.
Kam by tedy mizeli?
Ti uprchlíci, kteří se už nevrátí.
Jako by ti negři utekli
a proklouzli do jiného světa.
Viděl jste ji?
Muž živící se jako vy,
věří, že ta podzemní železnice existuje?
Neviděl jsem ji.
Ale negři jsou hrozně mazaná rasa.
A zatím jsem neviděl nic, co by to vyvrátilo.
Uvěřím tomu, až ji uvidím.
Nyní k té naší záležitosti.
Nepřijmu odměnu za návrat majetku.
Považujte to za splátku
mého dluhu vůči vašemu domu.
Přeji hezký den.
Promiňte,
tomu nerozumím.
Majetek, který odsud před mnoha lety zmizel,
ještě než zemřel váš otec.
Jediný kus, který uprchl a nebyl vrácen.
Považuji to za svou největší prohru.
Tu negerku znám.
Jedna z nejhorších, musím říct.
Bezcitná, a to i na negry.
Skutečně?
Ano, skutečně.
Zdá se, že ta negerka, o níž mluvíte, opustila svého potomka,
svou dceru, a je i samotnými negry
považována za zrůdu.
Rád bych s tou dívkou mluvil.
Jak si přejete.
Cítíš se zrazená.
A není divu.
Máš v sobě nahromaděný vztek.
Měla bys najít způsob, jak se ho zbavit.
Jinak se tím budeš dál užírat.
Srdce zná způsob, jak nakonec ovládnout tělo.
Popohání tě, to ano, ale...
Ale je to ten nejhorší typ paliva.
Ten nejhorší.
Máš ji stále v sobě.
Vycítil jsem to.
A ty se radši ztrháš, jen aby ses jí zbavila.
Ano, je to tak.
Přisámbohu.
Promiň, že jsem obtěžoval.
CESTY K ROZLIČNÝM DALEKÝM NÁRODŮM SVĚTA.
„Často jsem čítával
„o velkých službách pro knížata a státy...
„a toužil jsem vidět ty osoby,
„které tyto služby vykonaly.
„Na můj dotaz mi bylo řečeno: ‚Jejich jména nelze
„‚nalézt v žádných záznamech,
„‚až na několik z nich, které
„‚dějiny líčily jako ty nejohavnější ničemy a zrádce.‘
„Pokud jde o ty zbylé,
„ani jednou jsem o nich neslyšel.
„Všichni se objevovali sklíčení,
„v ošuntělém oděvu.
„Většina z nich mi řekla, že zemřeli
„v chudobě a hanbě
„a zbytek skončil na popravišti nebo na šibenici.”
Pane Churchille, vždyť nic nejíte.
Omluvte mě,
ale nechápu, jak někdo může jíst při takovéto podívané.
Je to podivné, nemyslíte?
Jíst a pít,
zatímco člověku strhávají kůži z těla.
Nuže,
pane Churchille,
váš první omyl. Negr a člověk
jsou dvě rozdílné věci.
Člověk myslí,
usuzuje a miluje.
Negři tohohle prostě nejsou schopni.
A proto je důležité omezovat je a dávat jim pokyny
ohledně jejich chování.
A když neposlechnou,
je stejně důležité udělat z nich odstrašující příklad.
Pojďte sem, vy všichni.
Pan Randall vás všechny volá.
Dělejte, negři. Ty pytle nechte, kde jsou.
Pojďte už.
Ty pytle nechte, kde jsou. Pojďte.
A skloňte ty hlavy.
Pojďte, negři.
Jdeme, Lovey. Ruth. Honem.
Coro!
Hni sebou.
Negři, jdeme.
Přistupte blíž, ovečky moje.
Přistupte blíž.
Dnes chci, abyste se stali svědky tohoto ponaučení.
„Všichni, kdo nesou jho otroctví,
„ať mají své pány v náležité úctě,
„aby Boží jméno ani naše učení neupadly do špatné pověsti.
„Ti, kdo mají věřící pány,
„ať k nim nemají menší úctu proto, že jsou jejich bratří,
„nýbrž ať jsou jim poddáni o to raději,
„že mohou sloužit
-„věřícím a milovaným.” -Už žádní otroci!
„Tomu všemu uč a to přikazuj.”
Dost už, pane!
Dost už, prosím!
„Ať mají své pány
„v náležité úctě.”
To je slovo Boží, chápete?
Bůh vás zatrať!
Jaký je trest za neuposlechnutí Božího slova?
Ne!
Zatracení...
a věčný oheň.
Je načase.
Všichni zpátky do práce, negři.
Dost už bylo flákání. Zpátky do práce!
Zpátky do práce.
Okamžitě!
Coro?
Lovey!
Já věděla, že máš něco za lubem.
Vytrácela ses s ním, nemluvila o tom.
Pak jsi vykopala sladké brambory, ještě nezralé!
Lovey, vrať se, než nás prozradíš.
Půjdu tam, kam jdete vy.
Tři nás nevezme.
On ví, že přijdu?
Dvě překvapení jsou stejná jako jedno.
Jídla máme dost.
Tak pojď.
Lovey.
Zvířecí stezka.
Kanců.
Rychle to obhlédnu.
Když už máš ten nůž, můžeš nám chytit něco k večeři?
Chyťte je!
Ukaž se, ty parchante!
Teď tě potrestám! Pojď sem!
Počkej. Kde to jsme?
Já nevím.
Jdeme správným směrem?
Já nevím.
Řekla jsi Lovey, kam jdeme?
-Řekla jsi jí to? -Ne.
To od nás byla hloupost, že nás to nenapadlo.
Brzy po nás půjdou psi.
Všichni běloši se střelnou zbraní v okruhu 100 mil budou s nimi.
-Musíme jít dál. -A co Lovey?
A co Lovey?
Musíme jít dál.
Tamhle to je.
Víš to jistě?
Vidíš tamtu červenou střechu?
Tam nás čeká.
Chceš říct, že čeká tebe.
Nikdo neví, že přijdu.
Teď už ano.
Můžeme?
Jak to zvládáte?
Dobře.
Něco o té třetí, co byla s námi?
Mluví se o tom v celém státě.
Od chvíle, kdy jste vyrazili, byla ta holka vaše zkáza.
Všimli si jejího zmizení dřív
než toho vašeho a vydali se za vámi hned první večer.
Doufám, že o mně ani o našem plánu nic neví.
Ne, nic neví.
Ještě jedna věc.
Se skupinou lovců, co vás napadli,
byl i jeden chlapec
a po té ráně, co jste mu dali, je na tom zle.
Prý spí a už se možná neprobere.
Slitování.
Slitování pro koho?
Každý běloch v okolí chce narazit vaše hlavy na kůl.
Kdy přijede vlak?
Najděte roh.
-Polezeme tam dolů? -Ano.
Pozor na ten žebřík.
Až po tobě.
Vlak tu bude každou chvíli.
-Potřebuju už jen pár slov do manifestu. -Co prosím?
Všichni, kdo cestují podzemní železnicí, musí být v manifestu.
Jak jinak máme být zodpovědní za duše nám svěřené?
Můžete mi toho říct hodně nebo málo,
ale něco mi říct musíte.
Budu mluvit za nás oba.
Caesar Garner.
Cora Randallová.
Narozen ve Virginii.
Můj pán mi na smrtelném loži slíbil osvobození.
Ale když zemřel, prodali mě na jih do Georgie.
Cora se narodila na Randallově plantáži. Tam jsme se poznali.
Kdo to všechno vybudoval?
Kdo buduje všechno v téhle zemi?
Kam až to vede?
Pryč odsud, víc vám říct nemůžu.
Nastupovat!
Málem bych zapomněl.
Schoval jsem ti ji.
Už jsi skoro u konce.
Byla by škoda nezjistit, jak to dopadne.
Jestli chcete vidět, co je tohle za národ,
musíte jet vlakem.
Až se rozjedete, dívejte se ven
a uvidíte pravou tvář Ameriky.
PODZEMNÍ ŽELEZNICE
Mluví se o podzemní železnici.
Jako by unikali do jiného světa.
DÁLE V PODZEMNÍ ŽELEZNICI UVIDÍTE
Vítejte ve své budoucnosti.
Tohle je skutečnost, Coro.
Jsem tu já i ty. Jsme tu oba.
Společně zlepšujeme myšlení
pro povznesení života černochů!
Dějí se tu věci,
kterým asi jen těžko uvěříš.
Přijíždí vlak.
-Jméno? -Cora Randallová.
Přijeli jsme po železnici z Jižní Karolíny.
Měli jste tam zůstat.
Dívka na tom papíře je hledaná za vraždu dítěte.
Dostanu nás odsud, slibuju.
Zdravím, slečinko. Čekali jsme tebe.
To jsi urazila celou tu cestu po železnici?
Opustila jsem všechny ty lidi.
Ale pořád jsem jen uprchlice z Georgie.
Tady jsi v bezpečí, Coro.
On mě nikdy nepřestane hledat.
Musíš být silný a ostražitý, jako já.
Toto krásné místo...
vybudovala láska a duch černochů.
Otroctví můžeme uniknout,
ale jeho jizvy nikdy nezmizí.
Všechno, co jste kdy věděli,
vám říkalo, že svoboda je klam.
A přesto jsme tady.
Překlad titulků:Ivana Ragusa
Kreativní dohled Filip Zrak