Det första och sista min mamma gav mig
var ursäkter.
KAPITEL ETT
Vad?
Förväntar du att jag ska yla?
Så mycket hembränt har jag inte druckit.
Jag vill prata med dig.
Det gör vi. Vad mer?
Vad vill du, Caesar?
Jag ska bege mig norrut.
Snart.
Jag tänker rymma, och jag vill att du följer med.
Du ska norrut...
och jag ska äta.
Snälla, Cora.
Jag vill inte att du säger nåt, jag vill lita på dig,
men jag tänker ta mig härifrån. Jag måste det.
Varför vill du ta med mig?
För tur.
Tur?
Lyssna nu.
Du har inte varit på plantagen länge,
men du borde veta att jag inte bringar tur.
Jag bringar ingen...
Big Anthony!
Hej, pappa.
På det gamla fältet
Du måste äta något, Jockey.
Mabel?
Nej, Jockey, det är Cora.
Var har du varit, Mabel?
Försiktigt.
Det är morot.
Klarar du dig?
Okej.
Kom här.
Släpp.
Mäster James. Mäster Terrance.
Låt inte oss störa.
Min bror och jag pratade affärer
och hörde musiken.
Jag sa:
"Vilket otroligt hemskt oväsen."
Vilket ståhej.
Ursäkta att vi stör, mäster Terrance.
Inte alls, Jockey.
Du har ett märkligt sätt att behandla dina niggrer, broder.
Jag behandlar min egendom som jag behagar.
Som du gör med din.
Pappa hade vänt sig i graven om han såg det här.
Låt honom göra det.
När fyller du år, Jockey?
September, tror jag.
Fjortonde september.
Men det är bara juni.
Du har nog rätt.
Hur gammal är du nu?
Jag vet inte, mäster Terrance.
Det är okej, Jockey.
Det är okej.
Jag visste att du låter dina slavar festa om,
men inte att det var så extravagant.
Försöker du få mig i dålig dager?
Låtsas inte som att en niggers åsikt betyder nåt.
Du har rätt.
Låt oss få det här överstökat.
Jag tror inte jag klarar stanken längre.
Prideful!
Prideful,
min bror säger att en av niggrerna han äger
här på plantagen,
kan recitera självständighetsförklaringen.
Jag tror honom inte.
Jag tänkte att han kunde visa mig ikväll,
då alla har fullt upp med festandet.
Prideful,
hämta pojken som kan recitera självständighetsförklaringen.
Michael,
pojken med ärret?
Ursäkta, sir, men Michael är död.
Han var sjuk.
När?
För sju månader sen, sir.
Varför blev jag inte informerad?
Du borde hålla bättre koll på din egendom, bror.
Lägg dig inte i.
Den här pojken kan.
Han och Michael umgicks jämt.
Låt honom göra det.
Låt höra, pojk.
Gör som mästern säger.
Du kommer få oss dödade.
"Under historiens gång,
"blir det ibland..."
Herregud.
Nu har jag sett och hört allt.
"Under historiens gång,
"blir det ibland nödvändigt för ett folk
"att upplösa de politiska band som har förbundit det med ett annat land,
"för att bland världens stater inta
"den självständiga och jämbördiga ställning, som både naturlig
"och gudomlig lag berättigar det till..."
Förlåt, mäster! Snälla, förlåt mig.
Pojk!
Nej.
-Drick lite. -Försiktigt.
Hon mår inte bra.
När Mabel lämnade henne brast något i henne.
Hon har inte varit sig själv sen dess.
Hon kan höra dig.
Hur kan ni prata om henne när hon kan höra er?
Om Mabel var här hade hon gett er ett kok stryk.
Du får inte vara här.
Har hon inte redan lidit nog?
Luften är bättre här.
Den är bra för dig.
Tänk om Connelly märker det?
Oroa dig inte. Ingen kommer hit.
"Men jag insåg, att detta var den minsta av mina olyckor,
"för eftersom mänskliga varelser visat sig vara desto vildare och grymmare
"ju större de är,
"kunde jag inte ju inte vänta mig annat än att bli en munsbit
"för den förste av dessa barbarer
"som skulle ta upp mig."
Mästern hade skurit ut din tunga och hällt gift i din hals
om han visste att du kan läsa.
Vad är det för bok?
Gullivers resor.
Den handlar om...
en man på en resa.
Han är vilse och försöker ta sig hem.
Här talar han
om jättar, som Goljat.
Han tror att eftersom de är stora och mäktiga,
att de också måste vara onda och elaka.
Som vitingarna.
Följer du med mig, Cora?
Det är dags.
Här väntar bara lidande.
Smärta och lidande.
Du har fel om mig.
Du tror att jag bringar tur, för att min mamma lyckades fly,
men du har fel.
Du har fel.
Jag bringar inte tur.
Jag är rutten.
Det var därför min mamma rymde i natten
och lämnade sitt enda barn.
Lämnade henne att lida på den här plantagen.
Är det den turen du söker?
Jag ska inte ens vara här.
Men det ska jag.
Är det något fel på dig?
Nej.
Mäster säger åt oss att ha sex, då har vi det.
Så enkelt är det.
Lyssna.
Jag känner män som du.
Du vill smyga ut och brottas med andra män
i träsket.
Det är din ensak.
Men här,
tvingar mäster oss dela hem för att vi ska få barn.
Och om det inte händer,
kommer vi att bli straffade.
Förstår du?
Jag vägrar avlas som boskap.
Du har ett stort hjärta.
Rent, som Jesus själv.
Men det här är inte Virginia,
om du inte använder det du har, tar mäster Randall det ifrån dig.
Han tar det ifrån dig.
Du kommer aldrig att använda den igen.
Du är inte bättre än oss andra.
Och jag vägrar att lida för dig.
Ta dina saker.
Varför?
Seså, ta dem.
Inget oväsen nu.
Skynda på. Kom igen.
Ja, sir.
Seså.
Snälla. Jag och min mamma föddes i det här rummet.
-Säg åt honom. -Kom igen!
Nej.
-Ta hennes ben. -Nej!
Kom igen.
In med er och städa upp.
Det ska inte finnas nån svart magi där inne.
In med er!
Skynda på!
Städa upp!
-Seså, Hezekiah. -Ja, sir.
-Spring till mamma. -Ja, sir.
Avbryt.
Avbryt!
Avbryt, niggrer!
Vänta!
Buga.
Buga för min broder James,
vars sjukdom tog honom,
och nu är hos Gud,
som mina föräldrar före honom,
och alla stora herrar som tagit emot Guds nåd.
Amen, mäster Terrance.
Amen.
Så,
min bror och jag ägde denna mark tillsammans,
som vårt egna land, uppdelat i norr och syd.
Från och med nu,
är det över.
Det är nu en plantage.
Och jag bestämmer över alla slavar här.
Om ni vill,
kan ni prata med era bröder från södra plantagen,
men jag och min bror hade olika åsikter
om hur slavar ska behandlas.
Hädanefter
blir det inga fler fester.
Löner tjänade i stan på söndagar kommer nu att taxeras.
Och för att försäkra oss om den bästa fortplantningen,
kommer jag personligen övervaka parandet
och avlandet.
De bästa av er har använts för fritidsbruk,
och inte yrkesträning.
Några av er svartingar
har inte levt upp till ert pris!
Är allt väl, mäster Terrance?
Allt är bara bra, Prideful.
Allt är bara bra.
Återgå till arbetet!
Jobba på!
Kom igen!
Jobba!
Kom igen!
Halleluja,
Herren ler åt hushållet Randall.
Ska jag ge hästarna vatten innan vi sätter igång?
Det är bra, Homer.
Ska vi börja?
Det ska vi.
Informera mr Connelly att den förlorade sonen har återvänt.
Mr Randall,
har du öron bland niggrerna här?
Nej.
Det finns de i huset
som gärna säljer ut de på fältet för att vinna ynnest, men...
Det kan behövas.
Låt oss prata.
Det talas om en underjordisk järnväg här.
Omöjligt.
Ja.
Men vart tar de vägen?
De som flyr och aldrig återvänder.
Som att niggrerna rymmer
och försvinner till en annan värld.
Har du sett den?
En man med ett yrke som ditt,
tror du att den underjordiska järnvägen existerar?
Jag har inte sett den.
Men niggrerna är sluga.
Inget i världen säger mig att det är omöjligt.
Jag tror det när jag ser det.
Men nu till sakfrågan.
Jag tar inte emot betalning för återlämnande av egendom,
då det är en kompensation
för min skuld till din familj.
Adjö.
Ursäkta,
jag förstår inte.
Egendomen som försvann för flera år sedan,
innan din far dog.
Den enda egendom som har rymt och aldrig återvänt.
Det är mitt största misslyckande.
Jag vet vilken nigger du talar om.
Den värsta sorten.
Hjärtlös, även för en neger.
Jaså?
Ja.
Niggern du talar om tycks ha lämnat kvar sin avkomma,
en flicka som, även av resten av dem,
anses vara ett monster.
Jag vill gärna träffa henne.
Och det ska du få.
Du känner dig förrådd.
Det borde du.
Du känner ilska.
Bäst att du släpper det.
Den äter dig levande annars.
Hjärtat har ett sätt att påverka en.
Det ger dig bränsle, men...
det är den värsta sorten.
Den värsta sorten.
Hon är inom dig.
Jag kan känna det.
Du kommer ta kål på dig, bara för att bli av med henne.
Det kommer du.
Verkligen.
Ursäkta att jag störde.
GULLIVERS RESOR
"Jag hade ofta läst om
"stora tjänster som gjorts för furstar och stater...
"och önskade att se personer
"som utfört dessa tjänster.
"Vid förfrågan fick jag höra att deras namn
"aldrig skulle finnas nedtecknade
"utom ett fåtal av dem
"som av historien framställts som de uslaste av skurkar och förrädare."
"Beträffande resten
"hade jag aldrig hört talas om dem.
"De syntes alla med nedslagna blickar,
"och i de trasigaste kläder.
"De flesta av dem berättade att de dog,
"i fattigdom och vanära,
"och resten i en schavott eller i galgen."
Ni har inte rört er mat, mr Churchill.
Ursäkta mig,
men hur kan ni äta när nåt så hemskt sker?
Besynnerligt, inte sant?
Att äta och dricka
medan en mans kropp blir sönderpiskad.
Mr Churchill,
ert första misstag, en nigger och en man
är två olika ting.
En man kan tänka,
har förnuft och känner kärlek.
Niggrer har inte en sådan kapacitet.
Därför behöver de restriktioner och ledning
om hur de ska uppföra sig.
Och om de inte fogar sig,
är det viktigt att statuera exempel.
Sluta med det ni gör.
Mäster Randall vill att alla samlas.
Lämna säckarna där de står.
Seså.
Släpp säckarna.
Ner med handen.
Rör på er.
Seså. Lovey. Ruth.
Cora!
Rör på dig.
Kom, niggrer.
Samling, mina små får.
Samling.
Jag vill att ni alla ska bevittna detta.
"De som bär slavoket skall visa
"sina herrar tillbörlig aktning,
"så att Guds namn och läran inte blir smädade.
"De som har troende herrar
"får inte brista i respekt mot dem därför att de är deras bröder.
"Tvärtom bör de tjäna dem ännu villigare
"därför att de som drar nytta av deras tjänster
-"är troende och älskade bröder." -Inte slavar mer!
"Så skall du undervisa och förmana."
Inte mer, mäster!
Inte mer, snälla!
"Visa sina herrar
"tillbörlig aktning."
Det är Guds ord.
Må djävulen ta dig!
Vad är straffet för att trotsa Guds lag?
Nej!
Fördömelse...
och den eviga elden.
Det är dags.
Återgå till arbetet, niggrer.
Stå inte här och glo. Jobba!
Återgå till arbetet.
Nu!
Cora?
Lovey!
Jag visste att nåt var lurt.
Smyger runt med honom utan ett ord.
Plockar jams som inte har mognat!
Gå tillbaka innan du avslöjar oss.
Jag följer med er.
Han tar inte emot tre av oss.
Vet han att jag kommer?
Då är två överraskningar lika bra som en.
Vi har nog med mat.
Kom igen.
Lovey.
Grisspår.
Vildsvin.
Jag ska ta en titt.
Du kanske kan använda jaktkniven och fånga oss middag?
Ta dem!
Kom igen, din jävel!
Dags för ditt straff! Kom här!
Vänta. Var är vi?
Jag vet inte.
Är vi på väg åt rätt håll?
Jag vet inte.
Berättade du för Lovey vart vi ska?
-Gjorde du det? -Nej.
Vi var dumma som inte tänkte över det här.
De kommer att skicka hundarna efter oss.
Alla vitingar med vapen inom 16 mil kommer vara med dem.
-Vi måste fortsätta. -Lovey, då?
Vad gör vi med henne?
Vi måste fortsätta.
Det är han.
Är du säker?
Ser du det röda taket?
Dit ska vi.
Dit ska du, menar du.
Ingen vet att jag kommer.
Det gör de nu.
Är du redo?
Hur mår ni?
Bra.
Har ni hört något om den tredje?
Hela delstaten pratar om det.
Från första början ställde hon till det för er.
De märkte att hon var borta först,
och gav sig ut efter er samma kväll.
Jag hoppas att hon inte känner till mig eller planen.
Nej.
En sak till.
En av pojkarna
som jagade er och anföll er,
han är illa däran från slaget du gav honom.
Han kanske aldrig vaknar.
Visa nåd.
För vem?
Alla vitingar inom 16 mils radie vill påla era huvuden.
När kommer tåget?
Hitta ett hörn.
-Ska vi ner där? -Ja.
Pass på stegen.
Efter dig.
Tåget kommer snart.
-Jag måste bara skriva i listan. -Ursäkta?
Alla som reser måste dokumenteras i listan.
Hur ska vi annars redogöra för alla själar vi hjälper?
Ni kan tala så mycket eller så lite ni vill,
men ni måste tala.
Jag talar för oss båda.
Caesar Garner.
Cora Randall.
Barn till Virginia.
När min herre dog, lovades jag frigivning.
När min herre dog, såldes jag till Georgia.
Cora föddes på Randall-plantagen. Vi träffades där.
Vem byggde det här?
Vem bygger något i det här landet?
Hur långt går den?
Långt härifrån.
Påstigning!
Jag glömde nästan.
Jag behöll denna åt dig.
Du har nästan läst klart den.
Det vore tråkigt om du inte fick se hur den slutar.
Om ni vill se verkligheten om denna nation,
måste ni ta tåget.
Blicka ut när ni reser förbi,
och ni ser Amerikas sanna jag.
DEN UNDERJORDISKA JÄRNVÄGEN
Det ryktas om en underjordisk järnväg.
De liksom försvinner till en annan värld.
I KOMMANDE AVSNITT
Välkomna till er framtid.
Det här är verkligt, Cora.
Du är här. Jag är här. Vi är här.
Tillsammans bygger vi ett sundare tänkande
för att förbättra negrernas liv!
Det händer saker här
som du nog inte kan förstå.
Det kommer ett tåg.
-Ditt namn? -Cora Randall.
Vi tog det underjordiska tåget från Carolina.
Ni borde stannat där.
Flickan i tidningen är efterlyst för mord på ett barn.
Jag ska få ut oss härifrån, jag lovar.
Hej, lilla fröken. Vi har väntat på dig.
Kom du ända hit med järnvägen?
Och lämnade kvar en massa människor.
Men jag är ändå en rymling från Georgia.
Du är trygg här, Cora.
Han ger inte upp förrän han hittar mig.
Du måste vara stark. Vaksam, som jag.
Denna underbara plats...
...byggd av svart kärlek och anda.
Vi kan undfly slaveriet,
men ärren finns alltid kvar.
Allt du nånsin har vetat
har lärt dig att frihet är en illusion.
Men här är vi nu.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson