Nic nám neschází, mami.
Nemusíš se o nás strachovat.
Pamatuješ, jak jsem spadl na ty velké hrábě v kůlně?
Nikdy předtím jsem svoji krev neviděl.
Zatočila se mi hlava.
Když...
Když jsem krvácel,
něco jsem cítil.
Jako to, o čem pořád mluví on.
Toho Ducha.
Ale to
netrvalo dlouho. Nezůstal se mnou.
Co když ho v sobě už nenajdu?
Co když ho ve mně nenajde on?
KAPITOLA ČTVRTÁ
VELKÝ DUCH
Zase...
Zase jsem slyšel farmáře ve městě, jak se o tobě baví.
Prý jsi vyšinutý, když najímáš svobodné muže.
Železo je železo.
Když to s ním člověk umí,
pak je Duch s ním i v něm.
Ale jak víš, že...
Děkuju.
Ne, děkuju.
Jak víš, že je Duch s nimi?
Duch prochází vším.
Zemí, nebem, vším.
Všechny nás spojuje.
Už jsem ti to říkal.
Když to nevidíš,
jak víš, že tam je?
To nevidíš.
Cítíš to.
Co když to
v sobě necítím?
Co se pak stane?
Ucítíš to, synu. Ucítíš.
Všechno má svůj čas.
Arnolde.
Pojď sem dodělat ty články řetězu.
A kdo bude rozdmýchávat oheň?
Můj syn už je dost silný, pane.
Silák Mack.
Rosteš jako z vody, mladíku.
Vsadím se, že budeš větší než tvůj táta.
Běž. Běž tam.
No tak, vezmi si to.
Co když to zkazím?
Tekutý oheň je krví Země.
Važ si ho a on ti pomůže vytáhnout ze železa její duši.
Z chyb se učíme, hochu. Zkus to znova.
-Macku? -Pane Arnolde?
Co tu děláš, kluku?
Nic, pane.
Mně se to jako nic nezdá.
Ukaž.
Co to máš v ruce?
Hrát si s ohněm je nebezpečné.
Já vím, pane, ale chtěl jsem vidět toho Ducha.
Cože to?
Toho Velkého Ducha. Chtěl jsem ho vidět.
Jak o něm mluví váš táta.
Chci vědět, jestli ho v sobě mám.
Takže...
ty si myslíš, že je správný něco podpálit
jen proto, že se ti zachtělo?
Ne, pane.
Tak co jsi dělal s těma sirkama?
Ukaž mi to.
Ukaž mi, co jsi s nima dělal.
Co se tak tváříš?
Jen...
chci, aby hořela dál.
Aby hořela celou cestu až na dno
a ukázala mi toho Ducha.
To proto, že necháš toho Ducha, aby ti utekl.
Nemůžeš tam prostě hodit zapálenou sirku a čekat, že bude hořet dál.
Musíš jít s ní.
Musíš ji chránit vlastním duchem.
Tak uvidíš toho pravého Ducha.
Tohle bude držet kost rovně, než sroste.
A co když ne?
No tak, Macku, buď statečnej.
No tak,
nic se neboj, mladý Macku.
Velký Duch pulzuje v ohni
a z něj bude proudit rovnou do tebe.
Necítíš to?
Ano, pane, cítím.
Arnolde,
počkej na mě v domě.
Já si s tebou pak promluvím.
Je plný hněvu, Em.
Srší z něj a zažehuje ho i ve mně.
Náš chlapec chce popadnout Ducha rukama,
místo aby naslouchal jeho volání.
A já nevím, jestli ho to dokážu naučit.
Jen náš pán ví, kolik Ducha jsi do mě vtiskla ty.
Za jakou cenu?
Jakou cenu ten Duch má?
Co všechno tě to stálo?
Jak za to budete chtít platit?
Můžete to připsat otci na účet.
Ne, pane, to by nešlo.
Jestli chcete ten kabát na tátův účet, tak ať sem přijde.
Tak hele, a co tyhle zatracené sladkosti?
Tak jo, chlapi, koho chytíme?
Jeremiaha, nebo Hastyho?
Toho, za kterýho je větší odměna.
Dozajista. Takže Jeremiaha.
Patří k Reynoldsově plantáži
asi 40 mil na jih.
Vzal roha minulý týden, když mu pán prodal ženu,
a od tý doby ho nikdo neviděl.
Co kdybysme zašli za jeho starou? Ta bude vědět, kam se schoval.
No, jo i ne.
Bude nám lhát do očí. Ale uděláme to takhle.
Už jsem se poptával a může mířit jen na jedno místo.
Schováme se hned za silnicí před farmou
a počkáme, až k nám přijde.
-To zní dobře. -Já vím, kam jde.
Kdo se tě krucinál ptal?
No tak. Klid.
Sedni si.
Ano, pane.
Znám tuhle oblast stejně dobře jako všichni negři.
Vyrostl jsem tu.
Na Templetonově pozemku je zalesněná část. Hodně hustý les.
Negra tam najdete, když budete vědět, kam jít.
Podívejme se.
Teď mě dobře poslouchej, mladíku.
Jestli nás tam dovedeš,
-dostaneš podíl. -Houbeles podíl!
Ta odměna je velká, pánové, můžeme se rozdělit.
To je zdejší úděl. Amerika je země příležitostí.
Uvidíme, co tenhle mladý prorok dokáže.
Napij se.
Tak.
To bude dobrý. Všechno bude dobrý.
Prosím.
Prosím, pane.
Neubližujte mému synovi, prosím.
Prosím.
Prosím, pane.
To dítě.
Půjdu, ale mého syna nechte.
Slitujte se nad mým dítětem.
Ušetřete mého syna.
Bože, prosím, ochraňuj ho.
Mám ho!
Chandlere! Mám ho!
Mám ho!
Koukněte, chlapi.
Rozenej lovec.
Teď opatrně.
Když jsou takhle malý, snadno zapomeneš na ten rozdíl.
Dej mi to.
No tak.
Tak. A je to.
Co s tím dítětem uděláte?
Prodám to, tak jako jeho tátu.
Proč mu říkáte „to”?
A proč ne?
No tak, vezmi si to.
Vedl sis dobře.
Co si přejete?
Zpátky pro sladkosti, hochu?
Dobrá.
Dneska jsme dostali novou objednávku na součásti a podkovy,
čtyřikrát větší než jsme kdy měli. Čtyřikrát větší.
Možná bysme si už mohli koupit pár otroků.
Aby nám ulehčili. Už na to máme.
Dost ušetříme, když nebudeme najímat ty svobodné muže.
Víš přece, jak to naše rodina vidí.
Ale promysli si to.
Třeba to je tohle Velký Duch.
Kdo má být svobodný, ten je svobodný.
Kdo má být v řetězech, ten je negr.
Jak tu můžeš takhle sedět, tak mluvit,
a jíst jídlo, co ti uvařila Annie?
O to přesně mi jde. Annie a Samuel
tvrdě dřeli
a tu svobodu si zasloužili.
Ti, kdo utíkají,
jsou psi. Jsou nebezpeční.
Proč by neměli být v řetězech?
Synku,
musíš se snažit vidět sám sebe v každé živé bytosti.
Musíš nahlédnout do každého člověka...
každého člověka,
a hledat v něm sebe.
Tak najdeš Velkého Ducha.
Tvoje matka...
Ta by...
Rozumíš tomu, co ti říkám?
Myslím, že ano.
Ano.
Teď by to chtělo koláč, ne?
-Snad přijde vhod. -Annie, my si tě nezasloužíme.
Asi ne, ale stejně u vás zůstanu.
Nechám ho tady, na mistrovském kousku pana Arnolda.
Annie, můžu se na něco zeptat?
Ano, pane Arnolde?
-Děkuju. -Prosím.
Ty jsi svobodná žena, že?
Samuel je svobodný,
Mack také.
Jste všichni svobodní. A...
zaslouženě, že?
Předpokládám, že ano.
Co si pak myslíš o negrech, kteří svobodní nejsou?
-Kteří utíkají... -Arnolde.
...od povinností ke svému pánovi a pak si myslí, že kvůli pár politikům
jim patří práva, která jste si vy zasloužili.
Já...
-Myslím, že... -Děkuji, Annie. Děkuji.
To bude všechno.
Ano. Děkuji, Annie.
Jsi můj syn...
syn své matky.
Nelam mi, prosím srdce.
Potřebuješ pomoct?
Ne, děkuju.
Tumáš.
Nový kabát pro tebe, tati.
Sám jsem ti ho koupil.
Má stříbrné knoflíky.
Opravdový kov. Kontroloval jsem to.
Já už kabát mám.
Annie ho už tolikrát záplatovala.
Ten ti dlouho nevydrží.
Chlapi jako já takovou parádu nepotřebují.
Proč si ho nenecháš?
Už jeden mám, právě takový.
No prosím, synku.
Dva kabáty.
To je velký přepych.
PODZEMNÍ ŽELEZNICE
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled Filip Zrak