KAPITEL FEM
UTTÅGET
Jag tänker sätta på dig som en tjur.
Hjälp mig med vagnen, Homer.
Lägg av.
Han äter inte.
Äter den inte, så äter den inte.
Marken tillhörde indianerna.
Tårarnas och dödens väg.
Min pappa resta igenom här en gång.
Han sa att det var en skog här.
När han kom tillbaka hade nybyggarna fällt nästan allt.
Och nu är det ännu mindre.
Hur började det?
Blixtnedslag, antar jag.
-Eller hur, Homer? -Ja, sir.
De måste ha förargat Gud.
Nej. Bara en gnista som drog iväg.
Bara en gnista.
Jag lyssnade på graven
Och graven ylade
Det var ingen där
Att svara mig
Herre, jag behövde svara
För mig själv
Jasper.
Du.
Jasper.
Jag vet att du kan höra mig.
Där är du.
Varför sjunger du alltid som om det vore jul?
Du måste äta.
Solen har stigit bakom oss,
vilket betyder att vi är på väg västerut.
Jasper? Prata med mig.
Snälla.
Jag ska ner till
Jordanfloden
Jag ska ner till Jordanfloden
Halleluja.
Jag ska ner till
Jordanfloden
Jag ska ner till Jordanfloden
En dag
Ge plats, Homer.
Du undrar säkert
hur jag hittade dig i North Carolina?
-Nej. -Inte?
Men du verkar vilja berätta.
Det var en slump.
En abolitionist greps i södra Virginia,
han talade om en station uppe i bergen.
Jag gav mig dit
för att förstå denna konspiration.
Och snart hittade jag dig.
Det var alltså tur?
Alla pratar om Arnold Ridgeway,
den store slavjägaren, som om han har en gudomlig gåva.
Jag hade hittat dig...
förr eller senare.
Som du hittade min mamma?
Homer.
Vad hette den? Den utanför Randall-plantagen.
Lovey?
Var det Lovey?
-Ja, sir. -Lovey.
En sak om Terrance Randall...
han är ett djur, men han har en fantastisk fantasi.
Tre nybyggda galgar,
en till er var.
När vi svängde ut på huvudvägen
såg vi Lovey dingla,
spetsad genom bröstkorgen.
Ett par timmar senare, när vi gav oss av, hörde jag ett ljud,
jag antog att det kom från huset, men nej.
Det kom från galgen.
Hon var fortfarande vid liv.
Lovey.
Hon hade varit där i två dagar.
Hela kroppen rörde sig.
Två dagar.
Två hela dagar.
Rör på er.
Kom igen!
-Nej! -Kom igen!
-Nej! -Kom igen.
Nej!
Vänta.
Okej.
Duktig flicka.
Jag ska lägga ner min börda
Vid floden
Ner med vapnet!
Jag ska lägga mig Vid floden
Vad har du?
Slut på krig
Vill inte höra mer om krig
Lasta i.
Inget mera krig
Vill inte höra mer om krig
Inget mera krig
Rör på er!
Duktig flicka.
Helvete!
Nej!
Sluta!
Nej!
Jag lyssnade på uppropet
Uppropet ljöd
Det var ingen där
Att svara mig
Herre, jag behöver ett svar
Okra?
Åt mig själv
Jag lyssnade på graven...
Gamla Annie brukade...
Och graven...
Min gamla Annie brukade odla okra...
åt pappa.
Han älskade det.
Men inte jag.
Det var för slemmigt.
Men det är en tuff liten växt. Den är alltid där.
Genom vått och torrt. Den är alltid där.
Okra?
Typiskt.
Tennessee är förbannat!
Tårarnas och dödens väg?
Det kommer hända oss om vi inte slutar.
Fortsätter vi kommer vi att svälta. Varför då? För din plågade själ?
Din sladdrande tunga klär dig inte, Boseman.
Ät något.
Gamlingen visslar och du kommer springande!
Ät, sa jag.
Få bort det från mig.
Homer.
Sätt dig!
Det var han som låste upp hennes bojor.
Hans tankar var oanständiga.
Din lilla skit.
Jag har rätt att trösta mig själv! Jag har behov!
Jag är den enda kvar!
Du har bara Homer när jag är borta.
Allt snack om att du inte tror på den store anden.
Den store anden trodde inte på dig!
Nej, snälla!
Uppropet ljöd
Det var ingen där
Som kunde svara mig
Herre, jag fick svara
För mig själv
Jag lyssnade på graven
Och graven ylade
Det var ingen där
Att svara mig
Herre, jag fick svara
För mig själv
Jag lyssnade på uppropet
Uppropet ljöd
Det var ingen där
Att svara mig
Herre, jag fick svara
För mig själv
Jag lyssnade på uppropet
Uppropet ljöd
Det var ingen där
Att svara mig
Herre, jag fick svara
För mig själv
Jasper?
Du vill inte prata med mig, men jag tänker prata med dig.
Och du ska lyssna.
Eller inte.
Fortsätt sjung om du vill.
Vitingarna i Tennessee kommer få vad de förtjänar.
Men om det finns rättvisa, vad har jag gjort?
Mamma är den som borde straffas.
För att hon lämnade mig med honom.
Det är allt hon lämnade.
Hon lämnade mig till honom.
Är du där, mamma?
Jag vet att du är det.
Du är norrut, lever livet.
Men om vi träffas,
tänker jag slå in tänderna på dig. Det lovar jag.
Hej, Lovey.
Vad gör du?
Jag beklagar det som hände.
Jag vet att du tittar ner på mig.
Jag saknar dig.
Caesar...
Om jag kunde gå tillbaka, hade jag gjort det annorlunda.
Men du vet nog det.
En dag kommer jag träffa dig igen
och jag ska ställa det tillrätta.
Grace.
Du är stark. Starkare än mig.
Du är inte fastkedjad till en vagn.
Du är fri.
"Lycklig den som får ta
"dina späda barn och krossa dem mot klippan."
Prisa Herren, du har slut på ord.
Var kommer du ifrån?
Florida.
Vad gjorde du där?
Vad tror du? Jag jobbade på fälten.
Med de klena armarna?
Har du en familj, Jasper?
Hur fångade de dig?
Jag hann ta mig till Tennessee.
En man kom på mig när jag sökte igenom hans skafferi.
Vi kunde ha pratat hela tiden.
Jag som trodde du var konstig.
Det är du som är konstig.
Varje gång du rymmer slutar det likadant. Du är antingen konstig eller dum.
-Varför äter du inte? -Vad är poängen?
Äta upp sig till vad?
En hemkomst?
Vi krälar mot en säker död.
Vad finns kvar när allt är borta?
Vår aska som strös för vinden.
Du är nedslagen.
-Du har gett upp. -Nej.
Jag är fri.
Ingen kan röra mig.
-Titta, boss. -Homer!
Rör inget!
Lägg ner den.
Hur länge har han varit med dig?
Jag köpte honom...
i Atlanta av en slaktare som behövde betala av en skuld.
Han kostade fem dollar.
Det var något med pojkens sinnelag som tilltalade mig.
Jag vet inte varför.
Jag hade aldrig ägt en slav.
Jag gillade inte tanken.
Så...
Jag frigav honom dagen efter.
Jag sjasade bort honom...
och han följde efter mig.
Om och om igen.
Med mig
kanske han får lära sig något om världen.
Hitta ett mål i livet.
Tvingar du honom att kedja sig själv?
Jaha, det.
Det är tydligen det enda sättet han kan sova på.
Gula febern.
Orsakade blixten det här?
Nej.
Det är bara en skröna.
Tennessee brinner
för att de idiotiska nybyggarna...
satte eld på det.
Och det vet du så säkert?
Ja.
Jag är härifrån.
Kom nu.
Jasper?
Var är Jasper, Homer?
Jasper!
Titta i skogen! Spring!
-Jasper! -Jasper!
Våga inte rymma!
Jasper!
Vi har inte tid för det!
Han kommer att se dig,
se vad du har gjort.
Han kommer att se dig och vad du har gjort.
Det som hände...
var mitt fel. Du ska inte oroa dig.
Vi har inte Boseman längre.
Nu, Homer,
är det bara vi två.
Du har mer ansvar.
Du måste vara stark, som jag.
Alert, som jag.
Var stolt över ditt arbete.
Hitta lycka
i att sköta ditt ansvar.
Ja.
Vi litar på varandra.
Vi delar samma anda.
Du måste bli en man.
Ja, sir.
Bra.
Vi förstår varandra. Bra.
Varsågod. Till dig.
Mycket bra.
Ät.
Seså.
Var inte otacksam.
Du...
Otacksamma kvinna. Vill du äta?
Ät. Ät dem.
Du!
Vill du...
Leva?
Nycklarna! Homer!
Gillar du det? Se på mig.
Gillar du det?
Vänd på dig!
Jag vill se kölden ta dig.
Livet fryser i dina ådror.
Bränsle till elden.
Jag ska se på.
Se på.
Sitta och se på.
Jag ska se på.
Tusan.
Jag ska se på.
Jäkla kyla.
Den store anden.
Den store jävla anden.
Helvete. Fan ta dig.
Den store anden.
Store anden.
Helvete, din...
Kom igen.
Där är du.
Håll ett öga på henne, Homer.
Homer!
Jag fick honom.
Bra jobbat, boss.
Boss!
Cora!
-Homer, passa Jasper! -Ja, sir.
Cora!
Nu räcker det! Tror du att det är så lätt?
Kom här. Är det här vad du vill?
Det är inte så lätt!
Det är inte...
Det är inte så jävla lätt.
-Homer! -Boss.
Jasper, han är...
-Kedja ihop dem. -Jasper är död.
Och hon tror att hon är redo att dö...
-så vi kedjar ihop dem. -Nej!
Nej!
-Nej! -Nycklarna!
Förlåt mig.
Förlåt.
Jag tänker aldrig fly igen.
Aldrig. Jag lovar.
Släpp loss mig!
Mamma!
-Släpp loss mig! -Mamma, släpp loss mig!
-Snälla. -Var är hon?
Mamma?
-Förlåt mig! -Släppa loss dig?
Mamma säger nej!
Nej!
Släpp loss dig?
Nej!
Jag sätter på mig min vita skrud
Nere vid floden
DEN UNDERJORDISKA JÄRNVÄGEN
Nere vid floden
Jag sätter på mig min vita skrud
Nere vid floden
Inget mera krig
Vill inte höra mer om krig
Inget mera krig
Vill inte höra mer om krig
Inget mera krig
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson