KAPITEL SEKS
ORDSPROGENE
Tag lænkerne af hende.
Sir?
Hun skal være frigjort.
Gør ikke noget dumt.
Følg efter mig.
Det må jeg nok sige.
Det kan ikke være ham, jeg tror, det er.
Goddag, Mack.
-Du altforbarmende! -Jep.
Gode gamle hr. Ridgeway.
Det er længe siden.
Ja, det er det.
Det betyder meget for ham, du er her.
Ja.
Du er bossen nu.
Nej, sir. Det er nok for meget sagt.
Jeg holder øje med tingene.
Jeg gør mit bedste.
Han stoler ikke på andre.
Præsenterer du mig for din lille familie?
Goddag.
Jeg bliver ikke længe.
Javel. Nå, men jeg må hellere...
Jeg må skynde mig derop.
-Meget vel. -Se til ham.
-Godt at se dig. -Ja.
Du...
...opfører dig ordentligt.
Og...
...jeg kommer tilbage.
Sørg for at fodre hestene.
Ja, sir.
Gør vognen klar.
Ja, sir.
Dette...
Du tager den her på.
Det er...
...så du kan vaske dig.
Og gør noget ved håret.
Nå, men...
Vil du ikke...
Også dig, Homer.
Hatten af ved bordet.
Lad mig gætte.
Niggere er ikke tilladt i denne saloon.
Nej, sir. Jeg er ligeglad med, hvem I er, så længe I bruger penge.
Jeg ville bare sikre mig, I ikke havde sygdomme.
Marisol!
Vi har en pige. Hun tager sig af jer.
Hvad skulle det være?
Jeg tror... Hvad...
Jeg lyttede til bølgen
Hvad har I?
Helt enkelt. Gryderet med oksekød og kartofler. Whisky, øl.
Tre af dem.
En gryderet? Whisky eller øl?
Tre gryderetter, en flaske whisky.
Til at svare for mig
To glas, tak.
Noget til den lille dreng? En læskedrik?
Der var intet svar
Undskyld mig.
Og jeg Jeg lyttede til graven...
Kom med mig.
Nu bliver du her. Indtil du har forbedret dine manerer.
Bare whisky.
Vi skulle have et ordentligt måltid.
Skoene ville jeg nok ikke have valgt, men...
...kjolen klæder dig.
Er den ren?
Den er ny.
Vores Cora skal ikke ligne gulvet i en slagterbutik,
vel?
Er det der, hvor du kom med din far?
Jeg tror aldrig, vi har spist et måltid uden for huset.
Hvad skete der med din mor?
Hvad skete der med din?
Min blev.
Din mor blev.
Jeg ved, din far blev.
Den eneste, der stak af, var dig.
Tak.
Hvorfor har du taget mig med?
-Hvorfor gå gennem helvedets kvaler... -Det var ikke for din skyld.
Ikke alt handler om dig.
For omkring to måneder siden
blev min far syg.
Han faldt om på gulvet i en butik.
Jeg hørte, han var på dødens rand,
og nu kan jeg bekræfte,
at han er tæt på
ved synet af ham.
Så, ja,
jeg kom for...
...at vise min respekt.
Arnold Ridgeway er alligevel menneskelig.
Jeg troede, du var en dæmon, der myrdede folk med koldt blod.
Du er også en morder, Cora.
Eller har du glemt det?
Georgia? Lille dreng?
Han var ikke lille.
"Han var ikke lille."
Der er altid,
altid uforudsete udgifter.
Jasper for eksempel.
Du snakker altid om grunde.
Kalder ting ved andre navne, som om det ændrer det, de er.
Det er ikke det, jeg snakker om.
Du og din ven dræbte en lille dreng.
Man gør, hvad man kan for at overleve.
Jeg er ikke som dig.
Sandt nok.
Du havde ret før,
da du sagde, vi havde flotte ord for at skjule tingene.
Alle de kloge mænd taler om Den klare skæbne,
som om det er en ny tanke.
Du aner ikke, hvad jeg taler om, vel?
Homer! Den klare skæbne.
Det betyder, at man tager det, der tilhører en, ens ejendom
eller hvad end det er.
Og alle andre bliver på deres pladser,
så man får mulighed for at gøre det.
-Fint, Homer. -Tak.
Meget fint.
Om det er de røde, afrikanerne
eller mexicanerne,
der overgiver sig
eller giver sig selv,
så vi kan få, hvad der retteligt tilkommer os.
Med franskmændene, der ser bort fra deres territorialkrav.
Eller englænderne og spanierne, der lusker af.
Min far var glad for sin indianersnak
om Den Store Ånd.
Men den eneste værdige ånd er den amerikanske ånd!
Den, der kaldte os fra den gamle verden til den nye,
så vi kunne erobre og bygge og civilisere.
Og opløfte de laverestående racer. Hvis ikke opløfte, så undertvinge.
Hvis ikke undertvinge, så udrydde og eliminere.
Vores skæbne ved en guddommelig forordning.
Det amerikanske bud.
Ja.
Vi har alle vores plads,
du og jeg, slave og slavefanger,
herre og farvet boss.
Alle fra politikere
hele vejen ned til de nye ankomster i vores havne.
De svage i stammen
er allerede blevet luget ud.
De dør på slaveskibene af de europæiske kopper
eller i indigo- og bomuldsmarkerne.
Men du...
...du og din mor.
Du og din mor er de bedste af jeres race.
Det er sandt. Din mor.
Jeg har ledt efter hende hele tiden.
Jeg har endevendt Boston og New York.
Samtlige farvede bosættelser. Syracuse, Northampton.
Hun er deroppe i Canada, hvor hun griner ad Randall.
Griner
ad mig.
Griner ad dig.
Det anser jeg som en personlig krænkelse.
Det bør du også gøre.
Jeg tillader det ikke.
Nej.
For tillader jeg det,
erkender jeg, at der er en brist i buddet.
Og det afviser jeg.
Det afviser jeg.
Derfor købte jeg den kjole til dig.
Så jeg kunne forestille mig din mor pakket ind som en gave
til sin herre.
Det ser sørme godt ud.
Jeg ved ikke med jer, men jeg er skrupsulten.
Jeg må gå afsides.
Eller skal jeg ødelægge den smukke kjole?
Godt, kom med.
Bliv, hvor du er.
Gå nu.
I al den tid
har du ikke spurgt til din blåøjede ledsager, Caesar.
Nåede...
Nåede det aviserne deroppe i North Carolina?
Har de overhovedet aviser i den afskyelige stat?
Det er underligt at tage til South Carolina nu om dage
med det nye civiliserede system.
Det er det samme sultne sted
som altid.
Vi snuppede den ved sovesalen.
Omgivet af alle de her store, farvede gutter,
der fandt deres gamle frygt frem, som de troede, de havde ladt bag sig.
De så bare til, da vi slæbte den ud i vognen.
Der var først ikke så mange.
Der var ikke stor opstandelse,
bare endnu en bortløben slave fanget.
Men så spredte rygtet sig om,
at Caesar var efterlyst i Georgia for mordet på en hvid dreng.
Det bredte sig som en løbeild.
Ja.
Så kom beskeden fra borgmesteren.
"Kast den i fængsel."
Og vi ventede, men de brød ind.
Det var en stor flok, omkring 40-50 mennesker,
halvgamle, for at være ærlig.
Det var sheriffen, der åbnede døren.
De angreb fængslet
og flåede ham i stumper og stykker.
Ja.
Sheriffen kiggede bare på.
Nej, Caesar...
Han slog fra sig.
Disse civiliserede, pæne mennesker fra South Carolina
med deres skoler og lørdagsballer
flåede en voksen neger i stumper og stykker.
I sidste ende
viser det sig,
at de ikke er anderledes end deres naboer mod nord.
Er alt vel?
Er alt vel, frøken?
Ja.
Som jeg sagde...
De hev de blå øjne ud af hovedet på ham,
mens han stadig trak vejret.
Hør.
Hvad siger du til det?
Han sagde heller ikke så meget.
Men det er lagt på bordet.
Kom.
Mack?
Mack? Er du derinde?
Der er han.
Hør.
Far.
Hør.
Du skal bare indrømme en ting.
Den Store Ånd.
Den Store Ånd findes ikke.
Du opdigtede den, ikke?
Hvad er der galt?
Sig det.
Bare sig det.
Kom nu.
Jeg er din præst.
Jeg giver dig syndsforladelse.
Indrøm det.
Sig det bare.
Indrøm, det ikke var fair.
Sig det.
"Den findes ikke," sig det!
Fanden tage dig!
Fanden tage dig! Sig det nu!
Gid jeg havde gjort mere
for at forme drengen
til en mand.
Nej!
Nej.
Her.
Kom her.
Nej.
-Kom nu, du vækker ham. -Slip mig.
Du vækker ham, Cora.
Nej.
Kom nu.
Nej.
Stop!
Cora, gør det ikke.
Du vækker ham.
Du vækker...
Nej...
-Jeg beder dig. -Nej!
-Vi må ikke vække ham. -Jeg beder dig. Nej!
Hørte du det?
Han...
Nej.
Stille! For fanden da!
Det er i orden. Det er...
Bare luk øjnene.
Det er ikke fair.
Det er bare ikke fair.
Det er ikke fair.
Og min ånd vækkede dig.
Gør hestene klar. Undskyld?
Vent lidt. Hvad laver du?
Så længe den mand trækker vejret, vil jeg løbe.
Og jeg kan ikke.
Jeg vil ikke.
Ved du, hvad det betyder at dræbe en hvid mand?
Godt. Jeg tager med dig.
Jeg kan ikke lade dig gå tilbage.
Så vidt jeg kan se, kommer det ikke dig ved, Mack.
Jeg ved, at Arnold fortjener dit raseri,
men der er sorg i huset.
Og hans far var en stor mand.
Jeg har ikke noget valg.
Du må lægge Arnold bag dig,
når du tager toget i nat.
Lad jer ikke narre af min slæbende gang.
Manden forlader ikke huset i live.
Der er ikke mange mænd, der har forvoldt vores folk så stor smerte.
Du skal give mig dit ord.
Han vil ikke genere jer igen.
I har mit ord.
Hver gang vi kommer ned, er der noget nyt.
Stationsforstanderen, hr. Thomas, kan lide at skabe stemning.
For venner, gamle...
...og nye.
Skål, alle sammen.
-Skål. -Skål.
-Hvad har vi her? -Hr. Thomas, hvordan går det?
Det går. Toget skulle snart ankomme.
Det har jeg hørt før.
Vi forventede ikke en gæst.
Men det er aldrig for sent
at byde en ny sjæl velkommen til missionen.
Velkommen, unge dame.
En fornøjelse at møde dig.
Din historie, tak?
-Vi lader jer være alene. -Nej. Bliv bare.
Jeg kan selv skrive den.
-Tak. -Det var så lidt.
Lad os se. Han var bekymret for dig, ikke?
Ja, han har været en fortabt sjæl hele vejen.
Mack?
Åh, Mack!
Lær mig ikke at drikke en hel flaske whisky.
Ja.
Kan du huske, da vi sneg os ind på fars kontor?
Ja.
De har nok ikke ladet nøglen ligge,
så du må hente saven
eller måske hammer og mejsel.
Du er grovsmeden.
Javel så.
Javel.
Den gamle er ikke kold endnu...
Som du vil.
Jeg vil endda overdrage dig skødet.
Hvorfor give gode gamle Mack alt det besvær?
Det kan du ikke.
Jeg vil ikke gøre dig ondt... Arnold.
Men det kan du ikke.
Han ville heller ikke gøre dig ondt.
Ikke?
Nej.
Min far har altid haft høje tanker om dig, Mack.
Ja.
Højere tanker end om mig.
Det ved jeg.
Han elskede mig.
Kærlighed er en ting.
Kærlighed er ligetil.
Men han beundrede dig.
Han beundrede dig.
Og jeg var jaloux.
Vred.
Indædt jaloux. Jeg var gal på alt...
På ingenting.
Den Store Ånd.
Han kunne ikke finde den i mig.
Det kunne jeg se i hans blik,
men han fandt den i dig.
Han tissede nærmest i buskerne af begejstring
over al den ånd, han så i dig.
Så meget.
Mack.
Og dog sidder vi her.
Den gamle mands søn
og hans yndlingsnigger.
En udvalgt, en vanæret.
En med ånd, en uden.
Jeg har begået ubeskrivelige gerninger
mod dine mørke fæller.
Jeg har hørt niggere trygle,
hyle og jamre
på en måde, intet menneske
kan konkurrere med, medmindre han boltrer sig med Lucifer.
Men jeg må spørge dig.
I hvor mange af jer niggere
tror du, min far ville have fundet ånden, som han fandt i dig?
Og gjorde han...
...hvilken forskel ville han så have gjort?
For når lyset er væk,
og kun skyggerne er tilbage,
er den ånd intet i sammenligning
med viljen fra et hjerte, der flyder over
af had.
Du kom for at vise din respekt?
Ja.
Og har du gjort det?
Ja.
Mack?
Jeg ved, du ikke tror det,
men jeg har altid været ked af det
med brønden.
Men du ser ud til, du har klaret dig fint.
Ja?
Går rundt og...
Må jeg bede om en tjeneste?
Bare en whisky.
For gammelt venskabs skyld.
Det er dit valg.
Jeg finder en sav.
Nej.
Sæt dig ned.
DEN UNDERJORDISKE JERNBANE
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen