Kommer de fort eller sakte?
Fort, men begynner å bli sakte.
Ok, pust.
Jeg tisset på meg, Mabel.
Det gjorde du sikkert.
Cora, si ifra til Moses.
Nå.
Bare pust. Pust...
TIENDE KAPITTEL
Vi er alle triste for at han er dødfødt, Moses,
men kvinnen din vil blø i hjel
hvis du ikke kontakter en lege.
Moses.
Moses!
Vask henne.
Ja.
Gud være lovet, du fant ham.
Moses tok ham med tilbake til Polly.
Hvor er hun nå?
Hos legen.
Moses tryglet Connelly,
sa at vi ville plukke dobbelt om han sendte bud på ham.
Kanskje de begge fant litt av Gud i dette barnets ansikt.
Det beste vi kan gjøre nå,
er å begrave barnet på verdig vis.
Amen.
Vi får skynde oss.
Jeg må sjekke deg.
Fortsett å fylle Pollys sekk.
Ja.
Greit. Kom igjen.
Ok.
Brystene dine er såre fordi melka kommer inn.
Gud fant vel ut han ikke hadde straffet meg nok ved å gjøre meg til slave.
Nei, det er bare tøv.
Det som skjer med kroppen din, er naturlig.
Det er en del av å være kvinne.
Naturlig brutalt.
Jeg er født slave. Jeg vil ikke.
Jeg graver opp noen urter,
litt salvie, litt persille.
Hjelper med å tørke melka.
I mellomtida, ikke drikk mer vann.
Ok?
Nei, vennen. Det er bare kristtorn.
Fortsett å lete.
God ettermiddag, herr Connelly.
-Moses. -Hvor har du vært?
Samme det. Du må bli med oss.
Ja. Hvor skal vi?
Unnskyld?
På grunn av jenta mi.
Herr Randall fant ut om Polly og sa vi hadde litt flaks.
Det han mener, er at alt skjer i henhold til Guds plan.
Og nede på Hicks-plantasjen fødte en kvinne to babyer.
Tvillinger. Yngel av en svær fyr,
men mora døde i barsel.
De har en jordmor på plantasjen, men ingen amme.
Så herr Randall har tilbudt dem Polly for å amme babyene
til den tid kommer at de ikke trenger det.
Jeg kan gjerne gi dem velling.
Mamma lærte meg beste oppskriften,
gjør dem sterke, akkurat som fra brystet.
Nei. Herr Hicks sa at han vil ha melk, ikke velling.
Moses.
Fortell at kona di har mistet to barn før,
før noen utenom oss visste at hun var gravid.
Å tvinge henne til å amme noen andres babyer
før hun har kommet seg, er ikke riktig.
Ondskapsfullt, Moses. Si det.
Herren sier hva det blir til, og det er slik det blir.
Gå opp til huset og pass på babyene.
Hva med min Cora?
Hun kan bli der med resten av pickaninniene.
Bør ikke ta mer enn en uke.
Sett i gang.
Ta det rotet med deg.
Kom igjen, Moses.
Ja.
Har aldri hatt menn som ser på mens jeg lærer en kvinne å amme.
Herren ga meg ansvaret for babyene.
Hver av disse karene er verdt mer enn fem av deg.
Spør Connelly hvem som brukte to uker på å lære søstera å amme.
Ja. Kanskje, Mabel.
Men jeg er ingen tosk.
Greit, sett i gang,
så du kan dra tilbake til din.
Sett i gang, folkens.
Du må fortsatt plukke din andel.
Connelly ba meg se til det.
Polly, hva er det med deg?
Ingenting.
Bare...
Kroppen har forandret seg.
Jeg føler at jeg ikke eier mitt eget bryst.
Alt er nedsunket
og mørkt.
Det er helt i orden, Polly.
Det er helt i orden.
Kroppen endrer seg fordi den vet du trenger det.
Jeg har sett alt.
Vær så snill?
Ok.
Først må vi få dem til å ta brystet.
Få se på størrelsen på brystvortene dine.
Sånn. Andre siden.
Jeg vet det.
Ok.
Hold ham. Slik.
Ingen sier det til kvinner,
men å amme er noe man lærer,
ikke noe man vet.
Det samme for babyene.
Når de har sugd melk,
vil du føle deg bedre.
Sånn ja, Polly.
Sånn ja.
Du er den fødte mor.
Altså...
Vet du liker å være jordmor mer enn å jobbe i åkeren.
Men det er Moses' kvinne. Og Moses vil ta seg av henne selv.
Ja, jeg vet det, men...
Snakk ut.
Babyene får all melka de trenger.
Polly trenger ikke meg, du har rett, men...
...Polly er ikke bra.
Hva mener du? Er melka hennes dårlig?
Nei...
Jeg mener ikke "bra" slik.
Et kvinnesinn er kinkige saker, og...
...jeg tviler på Moses' ferdigheter her.
Det får så være. Det er Moses' sak.
Og Moses vil ta seg av det slik han ønsker. Forstår du?
Ja.
Hei.
Polly er her nå.
Babyene også.
Sjefen fikk alle ut,
så ingen nye niggere kan bringe sykdom.
Bare oss og disse barna.
Så fra og med i dag kan du jobbe fulltid i åkeren.
Trenger ikke din hjelp lenger.
Greit.
Skal bare hente tinkturene mine.
De er der borte.
Moses, herr Connelly vil snakke med deg!
Moses!
La oss være nå, Mabel.
Vi har noe fint her.
Polly.
Går det bra?
Ja.
Veldig bra.
Babyene mine er sunne,
og Moses sier han vil gifte seg, så vi kan få flere.
Hvem sine babyer?
Jeg og Moses.
Polly...
De babyene er ikke dine.
De tilhører Hicks-familien,
og de skal selge dem ned elva
så snart de kan stå oppreist.
Jeg må amme babyene mine nå, Mabel.
Greit, Polly.
Greit.
Mamma, se.
Mamma?
Cora!
Gå hjem nå. Hører du?
Jeg har sagt at du skal gå inn.
Cora! Gå hjem nå.
Men mamma...
Du gjør som jeg sier.
Kom igjen.
Prideful?
Ja, sjef?
Kan du bruke pisken?
Ja.
Greit. Vis meg.
-Ezekiel! -Ja?
Be Thomas hente mer tobakk til meg.
Ja, sjef. Skal bli.
Hvis du ikke klarer det, skal jeg få ham til å piske deg.
Det holder, Prideful.
Ta ham ned. Fest ham til stolpen.
Hva står dere her for? Gå tilbake på jobb!
-Cora. -Ja?
Jeg fant den under slåssingen.
Plukket den opp fra bakken.
Kom igjen.
La oss komme oss opp.
Jeg er sulten.
Jeg vet det, vennen.
Gi meg et øyeblikk.
Stå der.
Er dere sultne?
Vi er veldig sultne.
Er du snill?
Som regel, ja.
Som alle andre kan jeg vakle, så klart.
Hvor skal dere?
Det er ikke stort her omkring, så jeg tenkte
at dere rømmer fra eller til noe.
Hvor skal du?
Ned til Saint Louis.
Derfra videre ned til California. Skal møte noen i Missouri.
Er det greit for deg, frøken...
Cora.
Hyggelig å hilse på deg, Cora.
Jeg blir kalt Ollie.
Jeg vil dere ikke noe vondt.
Det lover jeg dere.
Jeg heter Molly.
Står til, frøken Molly?
Kom igjen.
Kom opp.
Jeg har deg. Kom igjen.
Sånn ja. Sånn.
Kom igjen, nå. Sett deg.
Pass på kjolen.
Kom igjen. Sånn ja.
Sånn ja. Sett deg.
Greit. Sånn.
Så du skal vestover?
Ja, midtvesten, frøken Cora.
Greit. Her.
Her er litt vann til dere.
Vær så god.
-Greit. -Litt vann.
Hvis dere blir kalde,
er det et teppe under setet.
Det ligger der.
Da drar vi.
DEN UNDERJORDISKE JERNBANEN
Tekst: Marius Theil
Kreativ leder Heidi Rabbevåg