-Непоганий вид зранку. -Невже? Бачила б ти мій.
Я радий, що наші графіки нарешті збіглися.
Я теж. Було весело.
Хіба у веселощів має бути кінець?
-Так добре? -Так.
Добре. Дуже добре.
Можеш дати мені хвилинку?
Авжеж.
Не рухайся.
ДИТЯЧЕ
У тебе, бляха, дитина?
Зажди. Що? Стій. Соль, я можу пояснити.
Ми місяць зустрічаємося. Чому ти мені не сказав?
Ситуація складна.
-Я хотів придумати, як… -Дай мені час на розмірковування.
Не йди ось так. Годі. Давай поговоримо.
З Днем святого Валентина.
Лайно!
З любов'ю
14 ЛЮТОГО
-З Днем закоханих! Привіт. -З Днем закоханих!
Просто заходьте.
Що ви тут робите?
Ми вже деякий час думаємо про свінг,
і сьогодні цей день настав.
-Думаю, тут лише доля жарту. -Тут якось темно.
Мені так подобається.
Ти не брав слухавку, тож ми вирішили зайти.
-Що нового? -Скуштуй хлібний пудинг.
-Ні, не треба… -Я запхну його тобі в рота.
Гаразд.
-Дідько, смачно! -Знаю, це я спекла.
Є плани на День святого Валентина?
-Так. Стілець ось там. -Ні. Облиш.
Підеш із нами.
Не хочеш побути зі своєю дівчиною?
Санті, розумію твій натяк.
Знаю, за чим ви прийшли. Дайте мені доробити стілець.
Ні. Ви знаєте, я не люблю, коли ви іспанською щебечете.
Я почув «чоловік» і впевнений, що ви про мене.
Ходімо з нами! Буде весело.
Ви ж не підете, чи не так?
Гаразд. Добре. Я піду, але за однієї умови.
-Я сам виберу, куди ми підемо. -Люблю чоловіків, що командують.
Годі, мені цей жарт уже не подобається.
Смачно пахне.
Святковий філіппінський сніданок для мого Валентина.
Смажений рис із беконом, ковбасою та яєчнею зверху,
приготовлено з любов'ю.
Чудово.
Я думав, може, після обіду підемо в похід.
Похід. Так.
Я безумовно не збрехав про це на першому побаченні, щоб здатися крутим.
Буде весело. Обіцяю.
Зазвичай я відзначаю День закоханих за вечерею в ресторані.
Батьки роблять справжнє свято.
Усе виглядає так, наче там святкову листівку знудило.
Чурос у шоколаді,
усі тітки напиваються й хвалять мою шкіру.
Просто чудово. І моя шкіра, і вечеря.
Хочеш святкувати День закоханих із батьками?
Коли ти так кажеш, то звучить дивно.
Маю зізнатися, іноді здається,
наче я зустрічаюся не лише з тобою, а й зі всіма твоїми родичами.
І це не погано.
Так, я люблю їх. Вони, бляха, чарівні.
Знаєш що? Зробімо, як ти хочеш.
Похід, вечеря, напої. Звучить чудово.
Тільки не похід, але я постараюся.
Ти вдягнеш короткий топ і берці, так?
Ага. Авжеж.
-Привіт. -Привіт.
-Що це на тобі? -Подобається? Мій новий костюм для бігу.
Одягайся, як людина, якою ти хочеш бути,
для мене це людина, яка купляє одяг для бігу й справді в ньому бігає.
Тобі дуже личить.
Дякую.
Вирішила зробити собі подарунок до Дня закоханих.
Дідько!
Я хотів насмажити тобі млинців на сніданок.
Годі. Ми ніколи нічого не робили в цей день. Усе гаразд.
Я знаю, що ми можемо.
Я нарешті можу піти з тобою в той біговий клуб.
Як мило, але в тебе є й цікавіші справи.
До того ж я досі повільно бігаю, тож тобі може стати нудно.
-Ти впевнена? -Так.
Гаразд. Ну тоді побачимося в ресторані ввечері?
Гаразд.
Бувай.
Закон має забороняти запрошувати інших у спортзал.
Який псих буде платити, щоб побачити, як я пітнію, бурчу й бздю?
-Ти що, бздів? -Ні.
Не треба було йти зі мною. Мені й одній було б непогано.
Непогано, справді? Це ж День закоханих.
І що з того?
Ти думала, що в ці вихідні Майкл освідчиться тобі, чи не так?
Натомість ти одна, займаєшся йогою з братом-ґеєм, у якого гази.
Зі мною все гаразд.
Справді гаразд. Не треба за мене турбуватися.
Якщо чесно, я їду у «Винну країну». Одна.
Ліл! Це чудово!
Самотня дівчина всюди ходить сама. Мені подобається.
Мені ще більше.
Зажди.
Хіба ви не збиралися у «Винну країну» з Майклом?
О боже.
Ти справді їдеш у тур, який ви бронювали разом?
Власне, я намагалася відмінити,
але вони однаково не повернули б гроші. Тож чому б і ні?
Хочеш правду? Я хочу хоч раз побути в День закоханих одна.
Без фігні, яку жінки роблять для хлопців.
Без макіяжу, коригувальної білизни чи обтислої сукні.
Тільки я, я і я.
Нарешті, груповуха саме для мене.
Гаразд. Зрозумів. З тобою все гаразд.
А ось із тобою наче не все гаразд.
Авжеж, трясця, негаразд.
Так, моя Валентинко. Ти готова?
Нічого собі.
-Ти шикарна. -Ти прекрасна.
-Привіт. -Йоу.
Перепрошую. Ти їси пасту на сніданок?
Ага. Заправляюся вуглеводами.
Ти останнім часом часто це робиш.
-Ти колись заправишся? -Ні, ніколи.
Наче те веселкове коло очікування,
глузує з мене своїми кольорами й постійним обертанням.
Нагадує про непостійність життя та його безперервні страждання.
Зрозуміло.
-На тобі спортивний костюм? -Так. Був на йозі з Ліл.
Я для цієї дівчини просто божевільні речі роблю.
Так? І як вона?
Сподіваюся, добре.
Не таке «добре», що більше за нормально.
Сподіваюся, усе в порядку.
Чесно, я трохи хвилююся за неї.
Вона їде на виноробню, на яку вони збиралися разом,
і каже, що вона в порядку, але вона добре приховує емоції.
Я хочу, щоб поруч із нею хтось був. Хто завгодно.
Мені шкода, що вона буде там сама.
Ти заправив вуглеводами всю сорочку.
З Днем закоханих мене!
Стули пельку!
Нік З Днем закоханих, друзяко!
І тебе з Днем закоханих, друзяко!
Нік Усе гаразд?
Так, усе гаразд. Проводжу найкращий час із вином
Зустрінемося незабаром?!
Я думав, що до цього часу стане легше.
Гадаю, на нас не діють закони фізіології, і ми бігаємо дедалі гірше.
Я наче підвела свій костюм.
Ні. Ти виглядаєш чудово.
Жінки, що займаються ходьбою, знову попереду.
О боже.
Привіт, Крістал. Привіт, Перл.
На їхній захист, ми значно більше говоримо, ніж бігаємо.
Ми спалили б більше калорій, якби жували їжу.
Як-от великий, пухкий круасан.
Упевнена, я б спалила 50 калорій, лише рухаючи щелепами.
-Може, перевіримо теорію? -Авжеж.
-У тебе із собою круасан? -Ти мені довіряєш?
-Начебто. -Ходімо.
Привіт.
Ти примудрився вибрати одяг, який ще менше підходить для походів,
аніж топ і берці. Ти диви.
Знаю, я погодився на похід, вечерю й напої…
Так, ти погодився на це все.
Гаразд. Та я подумав, може, ми натомість поїдемо у «Винну країну»?
-Зажди, справді? -Так.
Так. Я, ти, вино,
пагорби
та гетеросексуальні пари, що нудьгують і страждають у своїй гетеронормативності.
Що може бути веселіше?
І що це на тебе найшло?
Що? Та ніщо.
Ні, я просто подумав, що буде класно вирватися з міста.
Від бажання святкувати День закоханих зі всією своєю великою родиною
до планування екскурсії виноробнею лише вдвох.
Що це за оновлена версія мого хлопця?
-Можна його залишити? -Так.
Дай-но я перевдягнуся у щось доречніше.
-Гаразд. -Я швидко.
Добре.
Лілі Поділитися моїм розташуванням
Мені подобаються ось ці.
Сьогодні ми наших чоловіків з розуму зведемо.
Вони й отямитися не встигнуть.
Знаєш, Соль.
Ми з твоїм дідом постійно ходили на подвійні побачення
з численними кавалерами твоєї мами.
Вона була красунею.
Як і ти.
Вона занадто рано пішла від нас.
Я теж за нею сумую.
Отже, про вечерю.
Не впевнена, що Майлз приєднається до нас.
-Але чому? -Бабусю, у нього дитина.
Я думаю, що це прекрасна новина.
Я можу стати прабабусею навіть раніше, аніж сподівалася.
Ні.
Він не розповів про дитину.
Чому він приховав це від мене?
-Він соромиться мене? -Люба, як це можливо?
Не знаю, чи хочу бути з тим, у кого є дитина.
-Чесно, не впевнена, що хочу дітей. -Справді?
Я думаю, з тебе вийде чудова мати.
Будь-якій дитині пощастить мати тебе поруч.
Не знаю. Це складно. Може, простіше все закінчити.
Дай-но я хоч спочатку з ним познайомлюся, добре?
Дай йому шанс усе пояснити.
Як знати, Соль.
До того ж, я сподівалася, що він заплатить за вечерю.
Бабусю, ми вечеряємо в нашому ресторані.
-Ми й так не платимо. -Ще краще!
Нехай ґрінґо платить за те, за що не мусить.
-Привіт. Можна столик? -Чудово.
Ціна до Дня закоханих — 75 доларів за двох.
Ваш партнер уже на вас чекає?
Ні. Я тут сама.
«Я один».
Як у пісні.
У такому разі діє наш стандартний тариф, 50 доларів за людину.
Цілком логічно.
Націнка 50 відсотків за те, що я сама.
Бо найжахливіший гріх — це бути самотнім.
Заждіть. То ви хочете сказати,
що стягуєте з мене податок за те, що я один?
Бачите? Він тієї ж думки.
Привіт.
French 75. Пам'ятаєш?
Новий рік? Твій кулак, чиєсь обличчя.
Точно.
На свій захист скажу, у того хлопця обличчя кулака просило.
То ти тут теж сам?
Ні. Насправді я третій зайвий.
Хоча зараз я про це шкодую.
-Націнка тут просто незаконна. -Незаконна.
-Енні, Андре, це… -Лілі Діас. Приємно познайомитися.
Латиноамериканка? Домініканка.
-Мексиканка. -Кубинець.
А я просто чорношкірий.
Він захистив честь мого брата-ґея в Новий рік.
Вибач, не розчула твого імені.
-Сантьяґо. -Сантьяґо.
Приємно познайомитися.
Ти тут сама? Якщо так, ходімо з нами.
Нечасто зустрінеш приятелів Сантьяґо.
Узагалі в нього їх немає.
Щоб їх мати, треба бути приязним.
Справді?
І так буде дешевше.
-Мені подобаються знижки. -Чудово! Отже, домовилися.
Гаразд.
«ВІСТЕРІЯ»
Так.
-Так. -Я зазвичай ненавиджу День закоханих.
Кажу собі, що мені начхати,
та неминуче стає не начхати,
і я ненавиджу себе за це ще більше.
Але мушу сказати, що наразі День закоханих іде вдало.
Є плани на вечір?
Ні. Просто працюю в сімейному ресторані, як завжди.
З Днем закоханих мене.
А ти що? Дівчини немає?
Узагалі, якщо ти вже питаєш, то є.
У мене є дівчина.
Я вже деякий час закоханий у неї,
але не мав сміливості якось це проявити.
Її звати Лінда.
Чудово.
Так. Узагалі я хотів спитати в тебе про пораду?
Хочу сьогодні відкрити їй свої почуття.
Квіти — завжди слушна ідея.
Я знаю, схоже на кліше, але я й досі млію від троянд.
Так, троянди. Просто. Мені подобається.
-Дякую, Беатріс. -Звертайся.
Будьмо.
-Гаразд. Готові? -Так.
-Ожина. -Добре.
Какао й сушені трави?
Він дратує.
Через ці розмови про їжу я зголодніла.
А в них лише закуски й корнішони,
-а я хочу бургер. -Так.
Найкраще місце в Портленді, щоб поїсти після вечірки — «Бургергвіль».
До біса всі ці гурманські ресторани з трюфельним сиром.
У них були органічні продукти ще до того, як це стало трендом.
У мене таніни на зубах?
Сантьяґо також одержимий «Бургервілем»
і всіх цим дістає.
-Справді? -Так. Просто скажу:
два гамбургери й картопляні вафлі…
Тобто два гамбургери й картопляна соломка.
-Не погоджуюся. -Отже, Лілі, вибач за цікавість,
але що така чарівна й мила дівчина
робить тут одна на День Валентина?
Ми збиралися сюди з колишнім, але ми розійшлися.
Я намагалася відмінити бронювання в готелі,
але штраф був величезний, і я подумала:
«Знаєш що? Їдь сама».
-Чому ви розійшлися? -Чуваче.
-Не можна про таке питати. -Облиш. Тобі теж цікаво.
-Я б це краще зробила. -Усе гаразд.
Ми були разом три роки, а я так і не відчула магії.
-Ти не жартувала? -Ні. Чого б я жартувала?
Думав, що дівчина, яка називає День закоханих незаконним,
не може вважати кохання магією.
Я назвала націнку незаконною, а не день.
-Я думаю, це все дурня. -Гаразд.
Може, погуляємо виноробнею?
Тут так гарно!
Так, правда.
-Це хіба не Ліл? -Що? Ні.
Ні. Це точно не Ліл. Чого Ліл тут робити?
-Привіт! Агов, Ліл! -Ні.
Боже.
Даруйте.
-Хорхе? -Так.
-Що ми тут робимо? -Генрі, щоб пити смачне вино.
Скажи, що ми не переслідуємо твою сестру на День закоханих.
Якщо я це скажу,
-я збрешу. -Серйозно?
Не знаю, що сказати. Ти зустрічаєшся зі всією моєю родиною!
-Привіт. Столик на двох, будь ласка. -Привіт.
У вас тут вино є?
Жартую, бо ми ж на виноробні. Це…
Ти правда думаєш, що це дурня?
Просто не вважаю всю цю лірику щирою.
Так, кохання може бути чудовим,
а може й бути жорстоким, але це точно не магія.
Подивися навколо.
Подивися на ці пари в їхніх коконах,
вважають себе унікальними,
але вони роблять все те, що й інші.
Ті самі сварки, ті самі вибачення.
Вважають себе особливими й оригінальними,
але насправді вони купилися на фантазію.
Зажди.
Ти вважаєш кохання фантазією?
А ти ні?
Я думаю, що це єдина справжня річ у світі.
Не ображайся, але це дуже наївно.
Навіщо казати «не ображайся»,
коли зрозуміло, що ти намагаєшся образити?
Треба казати: «Ображайся!»
І так, я образилася, бо ти назвав мене наївною.
Принаймні я не безнадійна зануда. Не ображайся.
Я проігнорую твою першокласну дріб'язковість.
Це не я живу в казкових фантазіях.
Не хочу тебе розчаровувати,
але ніхто не прийде, не завоює твоє серце
й не вирішить твоїх проблем.
Ти думаєш, ти такий оригінальний?
Перший відлюдько на цій планеті.
Сюрприз, друже, і раніше були такі, як ти,
але оригінальніші.
Твоя фішка не нова й не цікава.
Вона нудна й сумна!
Якщо я такий нудний, то навіщо ти пішла зі мною?
Цікаве питання.
Я приїхала сюди, щоб присвятити собі заслужений час,
а не слухати нотації від похмурого незнайомця.
Я іду у свій номер.
Чудово! Просто ідеально!
Насолоджуйся фільмами з Джулією Робертс і білим вином.
Мені подобається Різ і рожеве вино! І дякую, я гарно проведу час!
Не нудьгуй.
Насправді мені шкода,
бо знаєш, що я подумала, коли побачила тебе там?
Що?
Магія.
Дідько.
Пробач, що привіз тебе сюди під вигаданим приводом.
Я дуже хвилююся за Ліл.
Вона часто тримає все в собі,
особливо коли їй дійсно важче, ніж вона думає.
Якщо я їй знадоблюся, то краще я буду за п'ять хвилин від неї, ніж за годину.
Слухай. Чи подобається мені, що ти збрехав? Ні.
Чи я задоволений, що п'ю файне шампанське посеред гір?
Так.
Мене бентежать твої хитрощі, якими ти мене сюди затяг,
і я хочу взяти все від поїздки.
Мені дуже шкода, Генрі.
Узагалі я злюся, що ти не поділився зі мною своїм планом.
Я створений для таємних місій.
У мене й перуки є. Я просто ас у квест-кімнатах.
Це значно краще, аніж сидіти в хіпстерському ресторані
та їсти чергову страву з броколі.
Тут і в гігантські шахи можна пограти.
Ми гратимемо в гігантські шахи?
Боже, ні.
-Але круто, що вони є. -Згоден.
-Зажди. Там Лілі. -Справді?
Вона квапиться й здається похмурою.
-Треба йти. Зараз! -Іти?
У мене охолоджене червоне.
Давай одним ковтком, любий, ворушися.
-Годі давитися! -Я біжу!
Хутчіш!
МЕКСИКАНСЬКИЙ РЕСТОРАН
-З Днем святого Валентина. -З Днем святого Валентина.
І не забувай…
Я також просто дівчина, що стоїть перед хлопцем
і просить його покохати її.
Довбаний Сантьяґо.
Нік Наскільки незабаром?
Може, ти хочеш, щоб я був поруч просто зараз?
Це… не найгірша ідея у світі
Тоді відчиняй
Що ти тут робиш?
Я подумав, що сьогодні День закоханих,
а ти тут сама, і…
Хіба ти не пропонувала зустрітися?
Не думала, що ти з'явишся, як у казці.
Ну…
Квіти для мене?
Так. Власне, вони для тебе.
Лілії для Лілі.
Мило.
-Ти ненавидиш лілії, чи не так? -Через назву, але все гаразд.
Вони гарні.
Вибач. З Днем закоханих тебе. Я просто…
-Заходь, але ніякої там розпусти. -Звісно.
Жодної розпусної думки.
-Привіт, Марто. -Приємно познайомитися, Майлзе.
-Луїсе. -Майлзе.
Радий з вами познайомитися. Багато чув про вас.
-Привіт. -Привіт.
-Виглядаєш фантастично. -Я знаю.
-Хіба не мило? -Так.
Може, по чарочці?
Це Лілі. Залиште повідомлення.
-Не бере. -Не вірю, що ми її впустили.
А якщо вона впала у ванну?
Чи покінчила із собою під «Красуню»? О боже!
-О боже! Який жахливий кінець! -Годі.
Зробімо глибокий вдих.
Гаразд.
Треба дізнатися, у якому вона номері.
Нам нізащо цього не скажуть.
Але, Хорхе, ти про щось забув.
Взаємопоміч латиноамериканців, про яку ти часто кажеш.
Ти правий. Я добре тебе навчив.
Ти дійсно ас у цих шпигунських іграх.
Із перукою Зака Ефрона було б ще краще.
Що? Зажди секунду.
У тебе є перука Зака Ефрона?
Чому я раніше про неї не знав?
Вона як зачіска Ефрона в «Шкільному мюзиклі»?
Залишімо це на потім.
Даруйте, сеньйорито?
Схоже, що моя сестра померла.
-Я знаю. -Так теж можна.
Чула, у тебе є дитина?
Так, є.
Яка вона? Скільки їй років?
У яку школу ходить? Хочу все знати.
Я теж, оскільки до цього ранку я не знала нічого.
Нічого не забудь.
Їх звуть Чарлі.
Їм 13, і це найкласніша дитина у світі.
Вони ходять у державну школу в нашому районі,
а раніше ходили в приватну католицьку школу,
але я забрав їх звідти.
Справді? Чому?
Чарлі — гендерквір.
Принаймні гендерно експансивна людина.
А в католицькій школі до цього не дуже добре ставилися.
Мені шкода.
Узагалі, саме через це я й відсторонився від церкви.
Релігія, що не приймає мою дитину такою, якою вона є,
є для мене неприйнятною.
Так. Ми пройшли через те саме із Соль.
Був момент, коли ми думали кинути церкву.
Але знаєш що, Майлзе?
Я нарешті сказала їм.
Люди стільки відібрали від моєї Соль,
але Бога вони забрати не зможуть,
тому що Бог для всіх.
-Я вип'ю за це. -І я.
Ось, будьмо.
Я рада, що ти тут.
Я теж радий, що я тут.
Ти не такий уже й поганий, Ніку.
Ти знаєш це?
Справжніх покидьків багатенько,
а ти хороший.
Ти теж хороша, Ліл.
…на смерть. Що?
Що це таке?
-Що ви тут робите? -Що ми тут робимо? Що він тут робить?
-Це не те, що ви подумали! -Упевнена?
Здається, що у вас із Ніком таємний роман! Доказ А.
-Бачиш? Я казав, що я ас. -Ні. Боже!
А я ще хвилювався за тебе.
Я теж, тому я й приїхав.
Ти безумовно вибрав цікавий спосіб її втішити.
Це найкращий спосіб утішати…
-Мовчи. -Гаразд! Ти правий!
У нас із Ніком був таємний роман.
Ми не говорили тобі, щоб ти не перегнув палицю!
Мене нудить.
Але все скінчилося, бо нічого не значило!
Що?
-Це щось значило. -Ні, не значило!
Для мене значило.
Гаразд. Так. Добре.
Вам треба поговорити. Ми підемо в бар.
Мені однаково це не подобається, Ліл. Та я радий, що ти не мертва.
-Гаразд. -Я вболіваю за тебе.
Тримай.
Перепрошую. Беатріс тут?
-Вам допомогти? -Так. У мене для неї доставка.
-Від кого, можна дізнатися? -Лео?
Привіт, Беатріс.
Що ти тут робиш?
Я купив тобі квіти, Ліндо.
Це ж іспанською «гарна», так?
Вибачте. Але хто ви?
Я Лео. Ми з Беатріс ходимо в біговий клуб.
А ви?
Хорхе. Чоловік Лінди.
Вибач, Ніку.
Я не хотіла вводити тебе в оману.
Сьогодні багато чого сталося, мені було самотньо, і тут з'явився ти…
Наче ти прийшов вирішити мої проблеми,
що, очевидно, маю робити я, і я поводжуся несправедливо до тебе.
Я ніколи не відчував нічого схожого раніше.
Ніку, ти мені дуже подобаєшся,
але я не закохана в тебе.
Мені шкода.
Мені теж.
Якщо ти хочеш спитати, чи ми залишимося друзями,
прошу, не треба,
бо звісно відповідь буде «так»,
ми будемо друзями.
Завжди будемо друзями, просто…
Не можу зараз чути цього від тебе.
Якщо тобі стане легше,
з тобою в мене був найкращий секс.
Так, стало легше.
Ти поставила не на той столик. Це має бути на п'ятому столику.
-Вибач. -Ти вибачаєшся?
-Бо не дуже схоже. -Хорхе, мені справді шкода.
Якби ти від самого початку не налажала,
зараз не довелося б вибачатися, хіба не так?
Не знаю, що між вами коїться,
але ви руйнуєте атмосферу. Ідіть надвір і там лайтеся.
Ідіть!
Мені дуже шкода, Хорхе. Я не знаю, як це сталося.
Я просто захопилася.
Він подумав, що я незаміжня, а я його не виправила.
Навіть не знаю чому, але нічого не було, присягаюся.
Гаразд.
-Тоді дай мені свій телефон. -Серйозно?
Якщо нічого не було, дай мені подивитися бісів телефон.
Ти ж тижнями переписувалася з ним?
-І фліртувала? -Я знаю. Пробач.
-Як мені все виправити? -Я зараз дивитися на тебе не можу.
Прошу, Хорхе, вибач.
-Ти спала з ним? -Ні! Присягаюся.
А хотіла?
Якби я зараз не дізнався, це б сталося?
Ні. Ніколи.
Я тобі не вірю.
Хорхе.
Не вірю, що вони мені брехали.
Ага. Неприємно, коли тобі брешуть, чи не так?
Ага, неприємно.
Так. Я розумію, на що ти натякаєш, але це інше, так?
-Ні, те саме. -Гаразд, слухай.
Це чудово, що ви такі близькі з родиною,
але у вас якась нездорова динаміка.
Я знаю, що у нас сильна співзалежність,
але це тому, що ми турбуємося про один одного.
Ти намагаєшся проявляти турботу,
але треба давати іншим розбиратися зі своїм лайном самим.
Ти правий.
І мені шкода, що зруйнував свято.
Жартуєш? Це просто вогонь.
Любий, коли ти поруч, я завжди відчуваю вогонь.
Я розумію, чому ти такий схиблений на своїй родині.
У ній так багато хорошого.
І я з нетерпінням чекаю,
коли я стану її частиною.
-Привіт. -Агов.
-Вибач, що чпокав твою сестру. -Нічого.
Ходи-но сюди.
Я сумуватиму за нею.
-Те, що ми робили один з одним… -Не треба.
Вона на смак, як ананас. Я не міг насититися.
Не впевнений, що мені слід це чути, але…
Так.
Знаєш що?
Сьогодні ми тебе вислухаємо.
Обожнюю цю пісню. Потанцюємо?
Але тут немає майданчику, Луїсе.
Коли я з тобою, кохання моє, майданчик повсюди.
Потанцюємо?
Дякую, що розповів про Чарлі.
Чому ти раніше мовчав?
Щоб ти не подумала, що я використовую тебе,
щоб зблизитися чи порозумітися з дитиною.
Хотів, щоб ти розуміла, що ти справді мені подобаєшся.
Гаразд.
Але треба було сказати.
Це було несправедливо. Я був неправий і вибачаюся.
Я боявся, що налякаю тебе.
Мене так просто не налякаєш.
Може, колись ми з Чарлі познайомимося.
Я б хотів цього.
Номер ваш. Усе оплачено. Мені не хочеться тут бути. Люблю тебе.
І я люблю тебе.
-Бувайте. -Бувай.
Я ж казав, що у «Винній країні» круто.
-О боже. Яка щільність тканини. -Правда?
«БУРГЕРВІЛЬ США» ЗАВЖДИ СВІЖІ Й ЗАВЖДИ МІСЦЕВІ ПРОДУКТИ
Ти мала рацію…
Про картоплю.
Дякую.
Про інші речі ти, можливо, також мала рацію.
Так.
І ти, мабуть, теж.
Ти знаєш, що це?
Так.
Магія.
Я збиралася сказати «збіг», але твій варіант кращий.
ОВОЧІ ІЗ СІМЕЙНОЇ ФЕРМИ
Переклад субтитрів: Дар'я Масенко
Творчий керівник Марія Цехмейструк