KIRJOJA
Rakkaudella
4. HEINÄKUUTA
Mitäs täältä löytyy?
Luoja, älä avaa sitä.
Hetkinen.
Tietenkin näytät hyvältä vuosikirjan kuvassa.
Lainasitko Twilightia?
Ironisesti.
Ei minusta siltä näytä.
Se tuntuu nyt ironiselta, joten minä voitin.
Suuren filosofin ja runoilijan, S. Meyerin, sanoin:
"Koska olin muutenkin menossa helvettiin, päätin tehdä sen kunnolla."
Hitto. Varokaa,
täällä on Twilightia siteeraava kovis.
Näytän, millainen kovis olenkaan.
Huhuu?
Hyvä on.
Pari, joka ei riitele muuttohommissa.
Ällöttävää. Te oksetatte minua.
Kiva nähdä sinuakin.
Voitko oksentaa tuolle matolle, ettei tarvitse ottaa sitä?
Hei!
Haluan asettaa odotukset kohdilleen.
Minusta ei ole apua tavaroiden kantamisessa.
Ei sovi minulle. Mutta toin teille lahjan.
Raamatun?
Koska te muutatte yhteen ja elätte synnissä.
-Selvä, paavi Jorgito. -Hei. Avaa se.
Selvä.
-Ihana! -Ei se ole oikea Raamattu.
-Kiitos. -Ole hyvä.
En ole asunut miehen kanssa sinun jälkeesi.
Niin. Tästä tulee samanlaista,
vain vähemmän tanssimista Destiny's Childin tahtiin.
Luultavasti, vaikkakin...
Selvä. Hei. Minä olen joukon koomikko.
Hyvä on. Rauhoitu, vitsiniekka.
-Menen pakkaamaan autoa. -Selvä. Olet rakas.
Niin sinäkin.
-Palaan pian. -Niin.
Nähdään pian.
Jos teette noin, kun hän vain käväisee alhaalla,
en halua tietää, mitä tapahtuu töihin lähtiessä.
Niin. Asunnossa ei ole kohtaa, jossa emme olisi panneet.
Kaikki tuntuu niin oikealta, Jorge.
Ja helpolta! Emme koskaan sano "minähän sanoin".
Tuskin riitelemme, haluamme samoja asioita.
Ja mikä parasta, hän siivoaa pyytämättä.
-Se on tosi kuumaa. -Niin.
Tiedän, että se on kuumaa. Minä vain...
Mietin vain, että eikö tämä ole aika nopeaa toimintaa?
Olet kiltti, kun huolehdit, mutta olen tosi onnellinen.
Ja viis minusta. Tänään on suuri päiväsi.
Sait jopa papin avustamaan ruoka-autosi kanssa.
Minä olen hyvin sinnikäs.
-Olen ylpeä sinusta. -Kiitti.
Olen myös vihainen sinulle serkkujen varastamisesta.
Serkut ovat yksi latinojen eduista.
Ilmaista työvoimaa.
Otetaan shotit.
Kiitos vielä tapaamisesta.
Yllätyimme, että otit meidät vastaan juhlapyhänä.
En pidä itsenäisyyspäivää juhlapyhänä.
Tämä valtio rakennettiin verellä varastetulle maalle,
ja minun pitäisi juhlia juomalla olutta kamujen kanssa?
Vielä mitä.
Perustuslaki tekee asian hyvin selväksi.
Päivä on valkoisille miehille, joilla on omaisuutta.
Minä olen musta nainen, joka asuu vuokralla.
Miten viikko on sujunut?
Aika hyvin.
Tuli pari töyssyä.
Olin ajelemassa, kun näin pari juoksijaa. Se palautui heti mieleeni.
Mutta me puhuimme siitä,
ja minusta tuntuu, että selvisimme ihan hyvin.
Niin.
Oli hyvä, että hän otti sen esille.
Hienoa.
Puhutte asioista niiden tullessa esiin.
Miten teillä sujui fyysisen läheisyyden suhteen?
Halailemme enemmän.
Oletteko edenneet halailusta?
Kerroitte minulle haluavanne molemmat lisää fyysistä läheisyyttä,
mutta edistystä ei ole ollut.
Ravintolassa on ollut hyvin kiireistä.
Ja poikamme aloittaa ruoka-auton kanssa.
Tänään. Se on hyvin jännittävää.
Ja tyttäremme muuttaa yhteen poikaystävänsä kanssa.
Perheemme elää hektistä aikaa.
Niin.
Kuulostaa tekosyiltä.
Te selvästi välttelette seksiä.
Jos haluatte, voin antaa tehtävän, josta voi olla apua.
Selvä.
Viettäkää yksi päivä keskittyen toisiinne täysin.
Ei perhettä, ei ravintolaa. Vain te kaksi.
Ja edistääksemme asioita makkarissa,
tai missä vain rakastelettekaan...
En tuomitse, olen törmännyt kaikkeen.
Kokeilkaa näitä.
-Noppiako? -Ne ovat seksinopat.
Heitätte niitä ja teette, mitä noppa kertoo.
Aika säälittävää, että seksiä varten on heitettävä noppaa.
Mutta tässä ollaan, Jorge.
Tässä ollaan.
Olemme siellä kymmenessä minuutissa.
Kulta, ei minulla ole kiire.
Ja autonkuljettajani on tosi söpö.
Lopeta, naama punoittaa muutenkin.
Olen innoissani, että tapaat Charlien.
Niin. Tunnen olevani vihdoin valmis.
Tästä tulee söpöä. Pitäisikö minun tietää jotain?
Hän tykkää piirtämisestä, joten valmistaudu joutumaan malliksi.
Tästä tulee hieno päivä.
Ystäväsi tulevat, siivosin uima-altaan,
sää on täydellinen rannalla metkuiluun.
Metkuja rannallako?
Niin, ei sellaiseen, mutta... Palataan siihen myöhemmin.
On sellaisia hassuja pelejä,
joita naapurusto tekee itsenäisyyspäivänä.
Tänä vuonna Charlie ja minä
aiomme lopulta voittaa kolmijalkakisan.
Otimmeko extra-vahvaa aurinkovoidetta?
Kyllä, valkonaama parkani.
Kaksi purkkia. SPF 600, jotta säilytät tuon kalpean kiiltosi.
Kiitos.
Näin paljon vaivaa tämän eteen.
Mitä? Tämä on hullua.
Hitto.
Ja minulla on halpissandaalit.
Tule.
Serkut tekivät hyvää työtä. Ehkä heille pitäisi maksaa.
Etkö maksa heille?
Ja... julkaistu.
Ei tykkäyksiä.
Koska olen epäonnistuja eikä tämä toimi.
Selvä.
Ihmisiä tulee kyllä.
Auto on mahtava.
Sinun on vain luotettava kovaan työhösi.
Milloin vanhempasi tulevat?
He eivät saa tulla tänään.
En halua heidän näkevän mitään, ennen kuin kaikki on täydellistä.
En voi tuottaa papille pettymystä.
-Jos tämä ei toimi... -Jorge, lopeta.
Vuorottelevaa nenähengitystä.
Se alkaa kolme, kaksi, yksi.
Kiitos. Oloni on parempi.
Luoja, miten olet noin tyyni kaiken aikaa?
Olet odottanut ylennystä kuukausien ajan
ja olet tuskin hikoillut.
Olen vain huomannut, että panikointi ei kannata.
Säästän energiani mieluummin hyviin juttuihin.
Kuten siihen, että olen täällä poikaystäväni kanssa,
kun hän avaa upean ruoka-autonsa.
Mitä tekisin ilman sinua?
Et saa koskaan tietää.
-Takaisin töihin. -Kyllä, pomo.
Arvaa, kuka haki sinulle lempimehuasi.
Yritätkö saada vuoden poikaystävä -palkinnon?
Olet sen arvoinen.
Miltei valmista. Vain pari laatikkoa jäljellä.
Ja sohva.
Ja sohva?
En tajunnut, että otamme sohvan.
Sille ei ole tilaa.
-Heitämme omasi pois. -Heitämme sohvani pois?
Miksi? Se on uudempi.
Sohvasi on niin vanha, että sen sisällä
on ikivanhoja karkkeja.
Mutta sohvani on paljon mukavampi.
Lisäksi on typerää heittää pois hyvä sohva.
Selvä.
Kävisikö tämä?
Otetaan sohva mukaan
ja kokeillaan, kumpi näyttää paremmalta.
Haluat siis, että kannan kokonaisen sohvan rappusia alas,
nostan sen autoon, ajan kaupungin toiselle puolen
ja kannan kahdet rappuset ylös nähdäksemme, näyttääkö se paremmalta?
Jep.
Pyydä vanhempani apuun sinun asunnollesi.
Me hoidamme tämän, ei hätää.
Me selviämme kaikesta.
Selvä.
Fritsu?
Ei helvetissä.
Hitto!
Pidin meitä liian vanhoina fritsuille, mutta ehkä nopat puhuvat asiaa.
Säästin tätä erityistä hetkeä varten.
En vain tiennyt, että se hetki olisi aikuisten Yatzy.
Selvä. Heitetäänkö noppaa seksistä?
Minä aloitan.
"Nuole... jalkoja."
En halua aloittaa väärällä jalalla, kirjaimellisesti,
mutta se ei sytytä minua.
Ei minuakaan. En ole käyttänyt sukkia.
-En haluaisi, että joudut kokemaan sen. -Ei.
-Otetaan uusiksi. -Niin.
"Hiero... reittä."
Tämän minä voin tehdä.
Selvä.
Valmiina?
Selvä.
Tuntuu hyvältä.
Tosi hyvältä.
Jatka tuota, niin minä heitän.
Selvä.
"Suutele kaulaa."
Selvä.
Kyllä, muru.
Tuosta minä pidän.
-Laitan äänettömälle. -Selvä.
-Lily soittaa. Pitäisi vastata. -Ei, soitetaan myöhemmin.
Selvä.
Odota. Hän muuttaa. Vastaa vain.
Hei, Lil. Mitä nyt?
Ei.
Tietysti, me tulemme sinne.
Nähdään pian.
He tarvitsevat apuamme.
He...
Se vie vain hetken. Palataan sitten.
Tämä oli kivaa.
Tosi kivaa.
Autetaan lapsia ja palataan heti tänne.
Pystymme molempiin!
Mutta vain puoli tuntia. Laitan ajastimen.
Selvä.
Kulta, minä...
Tiedän, että sinun on vaihdettava vaatteet,
mutta sinun on pakko pukea ne takaisin.
Jotta voin riisua ne heti yltäsi.
Hyvä on.
Missä housuni ovat?
En tiennyt, että täällä oli sitruunoita.
Ei ollutkaan. Minä toin ne.
Isä...
Charlie! Oli ikävä sinua. Miten voit?
-Hyvin. -Selvä.
Sol, Charlie. Charlie, Sol.
Te olette siisteimmät tuntemani ihmiset.
On mukava viimein tavata.
Olen kuullut sinusta vain upeita asioita.
Siistiä. Kiva tavata sinutkin.
Kiitos, kun sain osallistua viikonloppuunne.
Toin sinulle lahjan.
Se on Polaroid-kamera.
Halusin tuollaisen sinun iässäsi.
Kiitos.
Korkataanko se käyttöön ryhmä-selfiellä?
Ihanaa! Haen lisää juttuja toisesta pakastimesta.
-Onko täällä toinen pakastin? -On.
Rentoutukaa ja tutustukaa toisiinne.
Tämä on mahtavaa. Olen tosi iloinen!
Ajattelin, että me voisimme...
Menen purkamaan laukut. Nähdään.
Sohva olisi pitänyt laittaa viimeisenä,
jotta sen olisi saanut ensimmäisenä. Mutta ei huolta.
Sanot tuon viidettä kertaa.
Minusta se kuulostaa huolelta.
Apu on saapunut!
Nyt ei tarvitse ostaa vessapaperia. Koskaan.
Kiitos, papi.
Emme halunneet saapua tyhjin käsin, eikä autotallissa ollut muuta.
Meillä on vain puoli tuntia, mutta autamme.
Mitä tarvitsettekaan.
Ikävä kyllä tarvitsemme apua sohvan kanssa,
joten kaikki laatikot on vietävä ensin.
Ihme, että toit sen vanhan sohvan.
-Santiagolla on kiva sohva. -Mistä sinä puhut?
Lilyn sohva on maailman mukavin sohva.
Ei hyvää sohvaa voi pois heittää.
Bon appetit!
Nauttikaa.
Sairaala sanoi soittavansa vain hätätapauksissa.
Olen pahoillani.
Palaan pian.
Sinä kuulemma tykkäät piirtää.
Voi luoja. Se on lempijuttuni.
Jos palaisimme ajassa siihen, kun olin kahdeksan.
Selvä.
Mutta pakko sanoa, pidän hiuksistasi. Siistit raidat.
Haluan leikata kaikki pois. Äiti ei ole suostunut.
Tuttu juttu.
Isä on suhtautunut kaikkeen hyvin.
Äiti myös.
Hän vain tykkää auttaa hiusten laittamisessa. Joten...
Tietysti.
Tarkoitin, että voi olla mukavaa jutella muille queer-ihmisille.
Joitain ystäviäni tulee tänne myöhemmin, queer-perhettäni.
Voisimme hengailla, jos haluat.
Ei tarvitse. Kaikki ystäväni ovat queer-ihmisiä.
Ja kuinka vanhoja te edes olette? 50?
Tiedän, että ajoitus on kamala,
mutta minun pitää mennä sairaalalle.
Olen pahoillani.
Tajuan täysin.
Sitä paitsi saamme hyvin aikaa bondata. Vai mitä, Charlie?
Miten vain. Ranta ei karkaa minnekään.
Kiitos, kun ymmärrätte.
Tämän takia olette suosikkejani.
Palaan niin pian kuin voin.
No niin.
Näetkö? Minä pidän siitä.
Katsommeko me samaa asiaa?
Äiti? Isä? Mitä tuumaatte?
-Ehei. -Ei.
Ja 30 minuuttia kului umpeen.
Pelastuimme.
Mutta heillä on yhä laatikoita kannettavana.
Tiedät, etten jätä asioita puolitiehen.
Niin, mutta meillä jäi eräs toinenkin asia puolitiehen.
Totta. Mennään. Me lähdemme.
Niin. Adiós.
Voi luoja, kiitos paljon avusta.
-Rakastan teitä. -Pois sohvalta.
-Kiitos. -Kyllä.
-Olkaa hyvä. -Me pärjäämme.
Hienoa.
En ole nähnyt Lilyn huonetta.
Missä hän asuu?
Pilailen.
Isä!
Niin.
AVAJAISET! CASITA
-Anteeksi. -Näetkö tämän?
Olen minä nero vai nero?
Voi tuota tunteidesi heilahtelua.
Lopeta.
Mutta kyllä sinä olet.
Onnittelut sinulle.
Ei.
Onnittelut meille. Kaikki pitävät some-nurkastasi.
Olemme melkein kuin täydellinen tiimi tai jotain.
Kappas vain.
Pitää ikuistaa tämä hetki,
jotta muistaisit rakkautesi minuun,
kun kun unohdan käyttää pyykätessä kuivauspalloja.
-Voi luoja. Jorge, minä... -Mitä?
-Sain sen työpaikan. -Saitko?
Hyvä luoja, tämä on mahtavaa.
-Mitä? -Voi luoja.
Tämä on paras päivä koskaan. Olemme nyt valtapari.
Väistykää, Sarah Paulson ja Holland Taylor.
Minä olen Sarah Paulson.
-Paska. -Saat hänen paikkansa.
Holland Taylor on tyylikäs.
Ei, tarjous tarkoittaisi siirtoa.
Minne, eri kaupunginosaanko?
Ei, eri osaan maata.
Se on Los Angelesissa.
Hitto, kulta. Olen pahoillani.
Mutta ei se haittaa.
Voit käyttää sitä valttina löytääksesi jotain täältä.
-Entä se hienosto... -Hetkinen. Mitä tarkoitat?
Tämä on loistava tilaisuus.
Se tuplaisi palkkani.
Niin, mutta se on Losissa.
Et kai...
Et kai sinä oikeasti harkitse sitä?
Se voisi olla iso käännekohta uralleni.
Jättäisitkö sinä Portlandin?
Haluan ainakin harkita asiaa.
Tajuatko, että silloin jättäisit minutkin?
Selvä. Tässä on paljon
prosessoitavaa, joten menen julkaisemaan tarinan.
Miksi emme olisi voineet auttaa vielä 45 minuuttia?
Koska lupasimme viettää yhden päivän kaksin.
-En voi panostaa tähän yksin, Jorge. -Se vain...
-Hei. -Hei.
Minä panostan kyllä.
Mutta rehellisesti sanoen
en voi olla kuvittelematta teitä yhdessä.
Mitä sinä kuvittelet?
Meidät juoksemassa vieretysten?
Koska muuta emme tehneet.
En saa sitä mielestäni, vaikka haluaisin.
Häntä Harvard-paidassaan puhumassa digimainoksista
ja "vuosineljännesten tuloksista".
Voi luoja, googlasitko sinä hänet?
Sinä ruokit aivojesi roskaa.
Miksi teet niin?
Koska en voi puukottaa häntä.
Jorge! Sinun on lopetettava.
Kohtelet minua kuin olisin ollut suhteessa
ja pannut häntä, vaikka tiedät, etten pannut.
-Olisit tehnyt niin! -Et tiedä sitä!
Olen kantanut oman vastuuni tässä.
Olen pyytänyt tuhannesti anteeksi itseni sotkemisesta tilanteeseen.
Ja minä työskentelen löytääkseni takaisin luoksesi.
Älä esitä uhria suhteen takia, jota ei tapahtunut.
Se oli silti petos. Ja se sattuu.
Olen hyvä isä lapsillemme, mukava vanhemmillesi.
En ymmärrä, mitä tein väärin.
Olin yksinäinen.
-Olemme yhdessä koko ajan. -Kavereina.
Tai ravintolassa tai perhetapahtumissa, mutta emme oikeasti.
Me lopetimme romanttiset jutut kauan sitten.
Ja nyt...
Oloni on entistä yksinäisempi,
koska en tiedä, haluatko pelastaa tämän avioliiton.
Tai...
Voiko sitä edes pelastaa.
Kysymys.
Ovatko vanhempiesi välit kunnossa?
Taisin nähdä heidän riitelevän.
Olet väärässä.
He ovat onnellisin tuntemani pari.
Selvä.
Hei.
Olit oikeassa laatikoiden purkamisesta.
Jos yrität saada myöntämään olleeni väärässä sohvan suhteen,
ei onnistu.
Kunpa osaisin itse ajatella niin paljon eteenpäin, shakkinainen.
Olit oikeassa.
Minä olin väärässä ja tajusin olleeni inhottava,
enkä halua olla sellainen sinulle.
Tule tänne.
Ei haittaa.
Muuttaminen on tosi stressaavaa.
Käydäänkö Jorgen ruoka-autolla?
Voimme tukea häntä ja tankata ennen purkamista.
Selvä. Ja ehkä purkamisen jälkeen
minä voin purkaa jotain.
Oma-aloitteisen anteeksipyynnön ansiosta varmasti lohkeaa.
Kuka onkaan nyt shakkimestari?
Mitä?
Tajuan kyllä.
Tämä on outoa minulle, joten se on varmasti vielä oudompaa sinulle.
Et tunne elämääni.
Vaikka olemme queer-ihmisiä, ei meidän tarvitse olla bestiksiä.
Isäni tykkää sinusta.
Se on hienoa, koska aiemmin hän oli tosi allapäin.
Ja sinä vaikutat kivalta.
Mutta hän on saanut päähänsä,
että meidän välillemme syntyy heti jokin maaginen yhteys,
koska me molemmat inhoamme sukupuolinormatiivisuutta.
Jos sinä ajattelet samoin, tämä ei ole onnenpäiväsi.
Älä siis yritä noin kovasti.
Lähden altaalle. Nähdään.
Charlie, odota.
Vanhemmuus sujuu siis hyvin.
Tein riisiä ja papuja. Haluatko?
En, hyvä näin.
Ei näin ole hyvä.
Oletko tosiaan ollut niin yksinäinen?
Kuinka kauan?
Muistatko, milloin olemme käyneet viimeksi ulkona?
-Viime kuussa kävimme... -Ei ravintolassamme.
Muistatko, milloin olemme käyneet viimeksi ulkona
ihan kahdestaan?
Kyllä.
Me...
Me kävimme...
Sinä veit minut Andinaan.
Minulla oli keltainen kesämekko.
Sanoit, että olen paikan kaunein nainen.
Niin.
Näetkö?
Siitä on neljä vuotta.
Hitto.
Viehätänkö enää sinua?
Voi sentään.
Totta kai viehätät.
Oletko nähnyt itseäsi?
Sinua mitättömämpien naisten eteen on sodittukin.
Mitä siis tapahtui?
En edes tiedä, mitä sanoa.
En tajunnut sitä.
-Luulin, että olet onnellinen. -Olinkin.
Kauan aikaa.
Kunnes en ollutkaan.
Me luovutimme itsemme kaikelle ympärillämme.
Mutta lopetimme antamasta toisillemme.
Minä vain...
Kaipaan aviomiestäni.
Haluan pitää kanssasi taas hauskaa.
Haluan kokeilla uusia asioita ja kokea uusia seikkailuja yhdessä.
Tiedätkö mitä? Sain idean.
Odota hetki.
Onko tuo...
Gladys jätti ne jouluaattona.
Papisi luuli niitä karkeiksi ja aikoi syödä kaikki.
Onneksi estin häntä, tai hän olisi yhä pilvessä.
-Emme me syö niitä. -Miksi emme?
Miksi hitossa emme?
Mitä sanot? Uusi seikkailu aviomiehesi kanssa?
Minä sanon...
Kokonainenko? Olisit ottanut puolikkaan.
Sinun vuorosi. Ota sinäkin kokonainen.
Selvä.
Mietin, että pitäisikö olla vain hiljaa?
Mikään sanomani ei mene perille.
Tämän piti olla söpöjen metkujen viikonloppu.
Metkujenko?
Puoli vuotta valkoisen miehen kanssa ja hän puhuu jo "metkuista".
Hänellä on ihan uusi sanasto!
Pää kiinni!
Selvä. Ymmärrän.
Mutta mitä siitä, jos hän ei ole heti hulluna sinuun?
Sinulla on pakkomielteinen tarve olla kaikkien ihailema...
Eikä ole.
Et voi edes käydä ravintolassa,
jos tarjoilija ei pidä sinusta.
Etkö viekin yhä joka viikko sairaalan työntekijöille herkkuja?
Olet ollut siellä yli vuoden.
-Eivätköhän he pidä jo sinusta. -He raatavat ja ansaitsevat ne.
Useimmat pitävät sinusta. Sen takia et ole valmistautunut tähän.
Selvä. On vaikeaa, jos minusta ei pidetä.
Mutta kenestä ei olisi? En tajua.
Toin lahjoja,
hymyä ja kaikenlaisia queer-juttuja.
Mitä muuta Charlie minusta haluaa?
Sol, kävikö mielessäsi kysyä tuota Charlielta?
Kysyä, mitä hän haluaa?
Onneksi on yhä aikaa tehdä korjausliike.
Päivä on vielä nuori.
Niin nuori, että se pitää yhä itseään heteroliittolaisena.
Ja haloo!
Olet nähnyt ja osallistunut moneen queer-draamaan
ja tiedät, että kaikki transihmiset eivät ole kavereita.
Osoitetaan siis enemmän kiinnostusta ja oletetaan vähemmän.
Olet oikeassa.
Söpöä!
Mahtavaa.
Tämä on upeaa! Olet tähti! Me kaikki tiesimme sen!
-Hei. -Hei, kamu.
Miten menee?
Kaikki on hyvin.
Päästäisin teidät jonon ohi,
mutta te ette maksa.
-Selvä. -Reilua.
-Nähdään myöhemmin. -Selvä.
Andres ja Annie menevät naimisiin!
Ai niin.
Hän halusi vain hyötyä ilmaisesta ilotulituksesta.
Uskomatonta, että tiesit, etkä kertonut minulle.
Tosi jännää!
-Onko? -Eikö sinusta ole jännää,
että parhaat ystäväsi menevät naimisiin?
Pahempi nälkäkiukku kuin minulla.
Ei. Minusta avioliitto on tyhmää.
Se on epäkäytännöllistä, kallista ja täysin tarpeetonta.
Hetkinen. Tarkoitatko, ettet halua naimisiin?
En halua.
Ikinäkö?
Oikein.
Olemmeko siis poikaystävä ja tyttöystävä kuusikymppisiksi?
"Kauanko olette olleet naimisissa?"
"Ei, olemme tapailleet 37 vuotta."
Minusta on täysin mahdollista
olla sitoutunut ilman avioliittoakin.
Se on vain paperia.
Todellako?
Entä tutkintotodistuksesi, autosi kauppakirja
tai satasen seteli? Nekin ovat vain paperia.
Niiden merkitys on tärkeä.
Ihan kuin yhteiskuntamme toimisi tärkeiden papereiden varassa.
Niin. Se on merkittävä virhe.
En ole kohtuuton halutessani samaa kuin useimmat.
Haluan, että ihminen, jonka kanssa vannon viettäväni elämäni,
-tekee samoin. -Se vala on merkityksetön.
Ihmiset rikkovat sitä jatkuvasti. Tiedät sen.
Eivät isovanhempani tai vanhempani.
Hienoa! Käyttäydytään sitten
kuin kaikki olisi kunnossa heidän tapaansa.
Anteeksi mitä?
Näin vanhempiesi riitelevän.
Koko perheesi salaa kaiken,
koska kukaan ei voi ikinä myöntää minkään olevan vialla.
Jos jokin olisi vialla, tietäisin siitä.
Eivät kaikki avioliitot ole tyhmiä, vaikka vanhempasi erosivat.
Ja he palasivat yhteen!
-Sinun pitäisi olla toiveikas. -Toiveikasko?
On eri asia olla toiveikas
kuin elää fantasiassa.
On hullua luvata jotain
kahdenkymmenen vuoden päähän,
kun ei voi tietää, kuka silloin enää on.
Voi paska.
Luovuin kämpästäni ja monista kamoistani.
Luulin meidän ajattelevan samoin.
Luulin, että olet skeptinen ja negatiivinen,
koska sinua on satutettu aiemmin.
Mutta tämä?
Tällainen sinä oikeasti olet.
En tiedä, mitä mieltä olen siitä.
Miten menee, Lil? Hei, Santiago! Mitä saisi olla?
Tacos de lenguat ovat tänään huippuja!
Tiedätkö mitä? Menetin ruokahaluni.
Menen kävelylle.
Meidän pitää puhua.
Niin?
Kuule, olen pahoillani.
Tämä oli iso juttu.
Ei ollut tarkoitus viedä huomiota sinun päivältäsi.
Tämä on unelmieni tilaisuus.
Sitä minä haluan.
Niin.
Toivoin kai, että haluat myös minut.
Haluankin!
Siksi haluan sinut mukaani.
Muuta kanssani Los Angelesiin.
Mitä?
En voi jättää perhettäni.
Ja avasin juuri tämän auton.
Rakastan sinua.
Tule mukaani, ole kiltti.
Yritykselläsi on pyörät alla.
Minäkin rakastan sinua.
En halua jättää tätä kaikkea taakseni.
En tiedä, mitä se tarkoittaa meille.
Minäkään en taida tietää.
Hei. Voinko istua viereesi?
Tämä on vapaa maa.
Olen siis ollut aika ärsyttävä?
Olet oikeassa. En tiedä elämääsi.
Olet osa upeaa ja rohkeaa sukupolvea.
Asiat ovat erilaisia kuin ollessani sinun iässäsi.
Millaisia ne olivat silloin?
Mikään ei ollut silloin yhtä avointa kuin nyt.
Minulla ei ollut queer-ystäviä, tai he salasivat sen.
En nähnyt queer- tai transihmisiä esillä missään lähelläni.
Tämä viikonloppu...
Yritin kai olla sellainen aikuinen, jota itse kaipasin.
En ole sinulle vihainen.
Ei se johdu sinusta.
Tämä talo on erityinen minulle.
Täällä on aina ollut helppoa.
Huolimatta murrosiästä tai viime vuoden oudoista kehojutuista
voin hypätä altaaseen ja vain kellua.
Vedessä minun ei tarvitse olla poika tai tyttö,
pukeutua tietyllä tavalla tai välittää siitä, mitä muut näkevät.
Minä vain olen.
Tiedätkö, mikä on outoa?
Mikä?
Sanoit, ettet saanut tukea lapsena.
Minä saan sitä liikaakin.
Tiedän, että se on etuoikeus, mutta en halua äidin
linkkaavan koko ajan transihmisten Etsy-sivuja.
Siinäkin oli siis kai kestämistä, kun tulit tänne
hiillostamaan minua.
Minun mokani.
No niin.
Tunnustus.
Tykkään yhä piirtää.
Paljon.
Voisin ehkä näyttää sinulle niitä myöhemmin.
Minä pitäisin siitä.
Huomio, kaikki!
-Siirtykää rannalle... -Sekö alkaa?
-Isä ei ole palannut. -Metkut ovat alkamassa.
Minä sain idean.
Tule.
Uskomatonta.
Vanhempani lähtivät pois, ja minä käytän huumeita.
Me käytimme huumeita, olemme tuhmia.
Tuntuuko missään?
Ei.
Jotta en tekisi enää oletuksia,
mitä haluat loppuelämältäsi?
Viimeksi jutellessamme
me halusimme eläköityä yhdessä,
ostaa ehkä rantatalon,
auttaa Lilyä ja Jorgea lasten kanssa.
Haluatko yhä noita asioita?
Tiedätkö mitä?
On mukavaa, kun kysytään.
Ja kyllä.
Hyvä suunnitelma.
Kuulostaa ihanalta.
Mutta haluan olla myös sellainen ihminen, joka tekee ristikoita.
Ja tekee ne loppuun asti.
Entä sinä?
Haluan kunnostaa taas auton.
Toisen Mustangin.
Mutta en ajaisi sillä.
Istuisin siinä ja haistelisin sen tuoksuja.
Voisin istua autossa vieressäsi ja tehdä sanaristikoita.
Niin. Se olisi mukavaa.
Kuulostaa hyvältä.
Mikä on Norjan pääkaupunki?
Neljä kirjainta.
Oslo.
Os-lo.
Se on hassu sana.
Eikö olekin?
-Os-lo. -Os-lo.
Voi luoja! Taidan olla pilvessä.
Tämä on tosi hauskaa.
-Tiedätkö mitä? -Mitä?
Terapeuttimme olisi tosi ylpeä.
Tiedätkö, mikä saisi hänet enemmän ylpeäksi?
Vauhtia, tyttö!
Hyvä, Charlie!
He voittivat!
He onnistuivat!
Kuuma lääkäri! Sinä tulit!
Te lienette...
Hei!
Hei.
Olet laittanut paikan nätiksi.
Sinun vuoksesi.
Me molemmat voimme saada haluamamme.
Voimmeko?
Sano, että haluat jäädä.
Tietenkin haluan jäädä.
Pääasiassa siksi, etten taida jaksaa
muuttaa uudestaan ainakaan vuoteen.
Meillä on selvästikin asioita selvitettävänä.
Niin.
Haluan selvittää asiat kanssasi.
Ja minä sinun kanssasi.
Haluatko vihkiä uuden sohvan?
Vain, jos voimme vihkiä vanhankin.
-En halua suosia. -Niinkö?
Niin.
Tulehan tänne.
Näytä tietä.
Seksikkäät vatsalihakset esiin.
Tuo oli uskomatonta.
Kaipasin tätä kovasti.
Jorge?
Mikä hätänä?
Bea...
En usko pääseväni sen yli.
-Mitä? -Olen pahoillani.
Tekstitys: Tiia Saarijärvi
Luova tarkastaja Pirkka Valkama