Kde máš kluka?
Šel pro další drinky.
Vypadáš, žes už jich pár měla. V pohodě?
Je mi skvěle.
Tady máš, andílku.
Díky, spermíku.
Sakra, vydrž chvilku,
konečně dorazilo vajíčko.
Musím udělat fotku s dalšími.
-Dobře, ale vrať se. -Jasně.
Po tom rozchodu se mi zdáš až agresivně v pohodě.
Už nevím, o jakém rozchodu to mluvíš.
Říkala jsem, že nepřijde.
Já vím.
Víš, že se mnou můžeš mluvit?
Jen abys věděla, myslím, že jste spolu byli skvělí.
Byla jsem jeho kámoška,
ale pro tebe tu taky jsem, jasný?
Jasné.
Nechci tě stavět do takové pozice.
A navíc nepřemýšlím nad tím,
co dnes večer dělá, s kým je
nebo jak se cítí.
-Jak se cítí? -Je zničený. Jako ty.
Až na to, že ty se vyfintíš a líbáš s kluky, co jsi právě poznala.
Zatímco on dva týdny sedí doma v těch samých teplácích.
Sakra, ty mu tak slušely.
Ale ne, hrozně mi chybí.
Byl to první člověk, kterého jsem vážně milovala.
Ale to nestačí.
Nemůžu vztah budovat s někým, kdo je takový pesimista.
Tomu rozumím. Andres není dokonalý.
Ale... vždycky mě rozesměje.
Sakra.
Co?
My o vlku...
Ahoj.
Sešla se nám tu celá parta.
Co ty tu děláš?
Jsou to mí přátelé.
Jo, no...
ale mí také, takže...
-Takže? -Takže,
když jsme se rozešli,
se musíme je naučit sdílet.
Myslíš střídavou péči?
Nepříjemné vzpomínky na dětství.
Promiň, Dre.
Vidíš to? Je z tebe zničenej.
To ty ses z ničeho nic objevil, i když jsi řekl, že nedorazíš.
-Kdo ti to řekl? -Moje kámoška Annie.
Takže když řeknu, že nepřijdu,
tak jsi automaticky zvaná?
No jasně.
Odkdy chodíš na párty?
Nesnášíš lidi.
Jo, lidi jsou strašný.
Právě jsem viděl dva blbce převlečený za spermie.
To seš celej ty.
Pan „na všechny se povyšuju, abych se vyhnul citům“.
To seš celá ty.
Přečteš si nadpis na Goopu a je z tebe psycholog.
Tak za prvé to byl podcast Goop
a za druhé je to pravda.
Jsou dva způsoby, jak žít.
Buď není zázrak nic, nebo je zázrak všechno.
Já si chci myslet, že zázraky jsou všude.
Zníš jak Mary Poppins.
Nejhloupější věc, co jsem slyšel.
To řekl Einstein.
Tak kdo je tady hlupák?
Víš co?
Tohle...
Tohle byl omyl.
Dobře. Tak si jdi. Adiós.
Napiš mi, až dorazíš domů.
Promiň za zkaženou párty.
Přestaň.
Za chvíli si Andres řekne,
že by si měl oholit vousy.
A to tu párty zkazí.
Do té doby...
-Kopni to tam. Salud. -Salud.
Ještě.
Sakra.
Čas vstávat, andílku.
Pěknej knír.
Prohrál jsem sázku s Annie.
Musím uklidit byt a přinést jí něco z Mekáče.
Nechceš taky něco?
-Dík, že jsem tu mohla přespat. -To je samozřejmost.
Jsi v pohodě?
Upřímně?
Ne.
Ale zase budu.
Hodně štěstí.
KATOLICKÝ KOSTEL PANNY MARIE
Požehnejte mi, otče, zhřešila jsem.
Už je to skoro rok, co jsem byla u zpovědi.
Odpusťte mi, že tady mám takový převlek.
Půjdu rovnou k věci.
Padre, už jsem zase sama.
Přišla jsem sem před rokem a chtěla si někoho najít.
Myslela jsem, že jsem našla toho pravého, ale ne.
Takže teď tu sedím, jako bych ten rok
prostě promarnila.
Můžou za to rodiče.
Jejich manželství je dokonalé.
Kdyby ta laťka nebyla tak vysoko,
nepokoušela bych se poměřovat každý svůj vztah.
Jsem tak unavená.
Neměla bych se stát jeptiškou?
Celý den mezi ženami,
dělaly bychom sýr a zpívaly.
Zní to jako fajn život.
Mají jeptišky zdravotní pojištění?
Dobře...
Zkrátka...
Co mám dělat?
Promiňte tu narážku na jeptišky.
Myslela jsem to vážně.
Byl to jen hloupý vtip,
neřešte to.
Padre?
To se dalo čekat.
Můžu vám pomoct?
Já myslela, že tam pořád někdo sedí.
Jen od pěti do sedmi.
Mohli jste to napsat na ceduli.
ZPOVĚDI DENNĚ 17:00-19:00
Dělám si legraci. Omlouvám se za...
Mír s vámi, otče.
S LÁSKOU
2. LISTOPADU
Ahoj.
A kde mám já?
To je drzost.
Zlato, je 9 hodin ráno a už jsi měl tři kafe.
Ano.
V Los Angeles se z tebe stal kávový ďas.
Ráno se mi srdce zastavilo, tak jsem si dal další kafe.
Mám před sebou náročný den.
Chuey poslal e-mail,
akce na Día de los Muertos je prý vyprodaná.
Jasně! Protože můj hošan válí!
„Hošan“?
„Válí“?
Občas zapomínám, že jsi starší než já.
Promiň, zlato.
Dnes budu vařit podle bisabuela,
a když to zkazím, bude mě strašit.
O tomhle celý tenhle den je.
Táta.
„Hodně štěstí, mijo.
„Věřím, že všem vytřeš zrak.
„Mám tě rád.“ To je milé.
Jsi v pořádku?
Jo, jen mi dneska chybí rodina.
To je v pohodě.
Za dva týdny je uvidíme na Díkůvzdání.
Měli bychom si koupit letenky.
O tomhle jsem si s tebou chtěl promluvit.
Naši by nás chtěli na Díkůvzdání navštívit tady.
Chtěl jsem se tě zeptat,
ale byl bych rád, kdybyste se už seznámili.
Jasně.
Jasně, taky je chci poznat.
To zní skvěle.
-Vážně? -Vážně.
S našimi jsme trávili poslední svátky.
Je správné strávit svátky s tvojí rodinou.
-Jsi nejlepší. -Já vím.
Dokonce...
si zasloužíš tohle.
-Děkuji. -A taky si zasloužíš tohle.
Stres už ze mě pomalu padá.
To je dobře.
-Vychutnej si kávu. -Dobrá.
Nechceme, aby ti vychladla.
Nehýbej se.
Dobrá...
Musím říct,
že se mi Los Angeles začíná líbit.
Tak, podívej se.
Ukaž.
To je skvělé!
-Je to úžasné. Můžeš nás vyfotit? -Jasně.
Díky za skvělé ráno,
ale už opravdu musím domů.
Musím vyrobit chleba, co měl rád táta.
To je na tvou ofrendu?
-Ano. -Co je to ofrenda?
Je to oltář vyrobený na počest našich blízkých, kteří zemřeli.
Můžu ti pomáhat?
-To je milé, ale... -Hodně jsem četla
o všech úrovních. Můžu ti pomoct vybrat fotky rodičů.
Charlie...
Moc si toho vážím, ale...
moje ofrenda je něco, co dělám sama.
Dobře?
Aha, promiň.
To je v pořádku.
Už musím jít.
To je dobrý, je to v pořádku.
Chtěla jsem se zeptat, jestli bys mě nevzala do skladu.
Zapomněla jsem si tam krabici na Día de los Muertos.
To nevadí.
Máme nové ozdoby.
Ty staré byly dost opotřebované.
Ale co fotky?
-Už visí. -Ale...
Nezapomněla jsi na fotku...
fotku señora Salsy?
„Señora Salsy“?
Salcedo. Señor Salcedo.
Říkali jsme mu Salsa,
protože jedl salsu z misky lžící.
Mami, myslím, že můžeme žít bez fotky señora Salsy.
Dobře.
Pobrecito señor Salcedo, bude muset čekat další rok,
než projde do našeho světa a dá si z misky mou salsu.
Určitě to pochopí.
Dobře, jsem tam za 20 minut.
Gracias.
Uvěřila mi.
Que bueno! Uvěřila čemu?
-Sakra! -Sakra, omlouvám se.
-Proboha, Michaeli. -Lily!
-Svět je malý. -Tohle město taky.
Zázrak, že jsme na sebe už nenarazili.
-Jak se máš? -Dobře.
Kam máš namířeno?
Dělala jsem make-up na akci na Día de los Muertos
v kulturním centru.
Co je nového?
Oženil jsem se.
Takže během posledních 10 měsíců ses seznámil,
zasnoubil se a oženil.
Super.
Jo, promiň,
asi jsem se měl ozvat...
Ne, to je skvělé!
Gratuluju.
Díky.
Díky, to pro mě hodně znamená.
A jak ty?
No, já nejsem vdaná.
Vlastně teď procházím dost náročným rozchodem, takže...
Sakra, to mě mrzí.
To je dobrý.
Už jsem v pohodě.
Dost mě to naučilo.
A to je důležité.
Ukazuješ barvu.
Myslíš tu neonovou?
Nevěděla jsem...
Nemyslím make-up.
Ale to, že mi říkáš, co se doopravdy děje,
aniž bys to zlehčovala.
Vypadáš vyrovnaně.
A to ti sluší.
Díky.
Promiň, musím... Musím běžet.
Ale jsem rád, že jsem na tebe narazil.
Doslova.
Já taky. Opatruj se.
Díky, ty taky.
-Ahoj. -Ahoj.
KVĚTINY A DÁRKY NA MÍRU
AMIRA ZAYAS
17. ZÁŘÍ 1969 25. PROSINCE 2021
Promiň, minulý týden mi to nevyšlo.
Měl jsem toho hodně.
Chceš s ní být sám, mijo?
Ne, zůstaň.
Nebo to má nějaká pravidla...
Ne, jen jsem chtěl respektovat,
pokud bys chtěl soukromí.
O to ses nestaral, ani když tu ještě byla.
Proč začínat teď? Chápeš?
Měla by radost.
Jak se takhle pošťuchujeme.
Jo.
Jako dvojčata!
Zrovna jsem ti chtěla volat.
Hádej, koho jsem potkala.
Pata Sajaka.
V Portlandu?
-Jak tě to... -Nevím.
Hádal jsem.
Bylo to to první, co mě napadlo.
Ne, Michaela! Potkala jsem Michaela.
Nekecej.
-Pořád to je takový fešák? -Jo.
A je ženatý.
Kéž bych tam byl a mohli jsme se zřídit.
Muselo to být těžké.
Taky bych myslela.
Ale vlastně mu to moc přeju.
Necítila jsem úzkost, výčitky ani žárlivost...
Protože jeho žena je ošklivka?
Ne! Protože jsem se posunula.
Posunula jsem se osobnostně. Pochval mě.
To je skvělé, Lil.
Díky.
Před rokem by mě tohle úplně zničilo.
Ale cítím se v pohodě.
Mám z tebe velkou radost, zlato.
A jak se máš ty?
Jen jsem tě chtěl slyšet.
Všechno v pohodě?
Jo.
Jo, jasně.
Všechno je skvělé.
V Los Angeles jsem se opálil, takže teď mám barvu
slaného karamelu.
To je fakt skvělé.
Chybíš mi.
Ale Díkůvzdání je za rohem. To už zvládnu.
Jo.
Jo. Už se na tebe moc těším.
Víš, co se stalo s mým duhovým serape?
Sol si to chtěla půjčit na ofrendu.
To jsem vzal já.
Jorge, já tu deku zbožňuju.
Už je to tři roky,
tak asi ne moc.
Je ve starém bytě.
Až tam půjdeš, navštiv Nicka.
-Ahoj. -Čau.
Jak se držíš?
Moc dobře ne.
Víš, když jsme se s tvou matkou rozešli,
bylo to pro mě hrozně těžké období.
To jsem se chtěl zeptat.
Proč jste se s mámou rozešli?
Rád bych to svedl na jedinou věc, ale...
Byl jsem mladý, hloupý
a muselo být po mém.
A máma,
ta byla mladá a chytřejší než já,
ale muselo být po mém.
A pak jsme na sebe byli častěji naštvaní, než jsme se měli rádi.
Už první noc bez vás
jsem věděl,
že dělám největší chybu svého života,
ale byl jsem moc tvrdohlavý, než bych přiznal chybu.
Ovládala mě zatracená ješitnost.
Léta jsem řešil hovadiny,
než mi došlo, že bych se raději mýlil s ní, než měl pravdu bez ní.
Takže kdy sis uvědomil, že ses choval jako hovado?
Dobrá.
Díky tobě na Vánoce 2015.
-Jasně. -Chtěls, abychom slavili společně.
Uvařil jsem večeři,
ona mě pozvala, abych zůstal.
A zůstal jsem.
Víš, ty...
pocházíš z linie frajerů, co jednají jak blbci.
Doufal jsem, že ten kruh prolomíš,
protože jsem tě nikdy neviděl šťastnějšího než s Lily.
Doufám, že ti nebude trvat 16 let, než to pochopíš.
Ty ses ještě víc namakal?
Správně se říká nasvalil.
Ano.
Dobře.
-Přišla jsem pro deku. -Jorge mi volal.
Je v kuchyni. Pojď dál.
Takže...
Už jsem tě dlouho neviděl.
Jo, víš...
byla jsem ve vztahové bublině a bez signálu.
Ale teď bublina praskla.
-Takže mám pět čárek. -Chápu.
Škoda, že vám to se Santiagem nevyšlo.
To je v pořádku.
Tohle je děsně trapné.
Že jo? Ale proč?
Předtím jsme byli kamarádi, můžeme být kamarádi i teď.
Problém je, že když tě vidím, řeknu si:
„Znám ho nahého.“
Taky jsem tě viděl nahou.
A jsem za to rád. Takže...
to nemusí být trapné.
Víš ty co?
Máš pravdu.
-Jsme zralí... -Atraktivní...
...dospělí, kteří byli za oboustranného souhlasu...
-A spokojenosti... -...v programu na výměnu orgasmů.
U tebe i několika.
-Jo, děkuju. -To mě těší.
Spíš tebe to potěšilo.
Nás oba.
Správně.
-Takže: kamarádi? -Kamarádi.
-No tak. -Jo.
-Chceš půlku koly? -Jo.
Možná začnu nosit trička.
Hele, tohle mi nikdy nevadilo.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Došel nám al pastor.
Páni, takhle brzo?
Díky, bisabuelo.
Tahle fronta se určitě táhne až do Portlandu.
SKLADOVACÍ JEDNOTKY
Mijo
Tahle fronta se určitě táhne až do Portlandu.
Schovej mi tamal! Budu tam co nevidět. Chybíš nám! Jsem na tebe hrdý.
Jsi si jistá, že je to tady?
Ano, určitě.
Co tu děláš?
Co tu děláš ty?
Tvůj táta prý něco potřebuje.
Máma taky.
Vyřešte si své problémy!
Pusťte nás ven!
Jo! Nebo vám už nepomůžu s wi-fi!
Vy dva jste úplní tontos. Máte dobrý vztah, tak to vyřešte.
Zamkli nás tu.
No super.
Takže...
jsme tu zas.
Pořád mi chybíte.
Pořád si přeju, abychom si to stihli vyříkat.
Tenhle rok byl opravdu skvělý.
Zamilovala jsem se do doktora.
Neuvěřitelné, že?
Je to skvělý partner.
A má výjimečné dítě.
Dvě věci, v které jste nevěřili.
Ale teď je mám.
Jsem šťastná.
Kéž byste mohli vidět tu osobu, kterou jsem se stala,
a tu rodinu, kterou buduju.
Charlie Mockrát děkuju za dnešek.
Můžeme to třeba vyřešit.
Už jsme to řešili. Několik měsíců.
Ale nic se tím nevyřešilo.
Takhle jsme to dopracovali?
Technicky svoji, ale cizinci ve vlastním domě?
Já takhle žít nemůžu, Jorge.
-Musíš mi odpustit, nebo... -Nebo co?
Protože já jsem se v tom snažil vyznat, ale nedokážu to.
Takže mi nikdy neodpustíš?
Nevím jak.
-Nedá se to vrátit zpátky. -Nechci to vrátit zpátky.
Chci s tebou vytvořit něco nového pro budoucnost.
Ale potřebuju, abys to chtěl taky.
Ale jestli to nechceš, tak mi to řekni rovnou.
Jorge?
Bože! Proboha! Jorge! Panebože!
Mami, papi, okamžitě nás pusťte!
Jorgeovi není dobře.
Pomoc!
Jorge, to bude dobrý.
Před potokem pět kop konopí, za potokem pět kop konopí.
Dobrý den, jsem Pepper Biceová.
Dobrý den.
Jsem Pepper Biceová.
-To je nový food truck. -Omlouvám se,
zatím se jen připravuji.
Dám vědět, až pojedeme.
-Dobře? -Super, jasně.
Ahoj.
Snad to je důležité.
Budu ve zprávách říkat něco vtipného,
a může z toho být virál.
Jo.
Jo, dorazím tam, jak jen to půjde. Čau.
Pořád se to vyplatí...
Omluvte mě na chvilku.
Je tohle ten překrásný taco král z Los Angeles?
Táta právě dostal infarkt.
Proboha, Jorge.
To je strašné.
-Je v pořádku? -Nevím.
Jedu na letiště,
chytnu první letadlo.
Sejdeme se tam.
Na to není čas. Zavolám ti, než vyletíme.
-Dobře? -Dobře.
-Miluju tě. Strašně moc. -Taky tě miluju.
Chuey. Chuey, musíme jet.
Nějaké zprávy?
Ne, všechno je pořád stejné.
Jak se držíš?
Jsem zničená.
Je to moje chyba.
Uklidni se.
Tohle s tebou nemá nic společného.
Ty tomu nerozumíš.
Hádali jsme se
a já jsem na něj křičela
a on najednou upadl.
Jedna malá hádka nemůže způsobit infarkt.
Ale ty nerozumíš.
To nebyla jedna malá hádka.
Hádali jsme se už několik měsíců.
Pořád jsme na sebe byli naštvaní.
Cože?
Nerozumím tomu. Vždyť máte skvělý vztah.
Proč jsi mi o tom neřekla?
Protože my se ve skutečnosti milujeme
a chtěli jsme, abyste se s Jorgem cítili dobře
a věděli, že takovou lásku můžete mít taky.
Ale láska je komplikovaná,
komplikovaná a proměnlivá.
A to nestačí.
Nesmíš usnout na vavřínech.
Opravdové partnerství potřebuje
práci a odhodlání a energii.
Ale...
U vás to působilo tak lehce.
Mrzí mě, že jsme byli neupřímní.
Já nejsem dokonalá,
ani váš otec.
Ale já toho muže miluju.
A na tomhle světě
bych nechtěla být s nikým jiným.
Díky za odvoz.
Hele, brácho, neboj.
Já měl dva infarkty a mrtvici.
Prostě se z toho musíš dostat.
Diaze taková maličkost neskolí.
Jsme tvrďáci.
Obejmi za mě papiho.
Určitě. Díky, Chuey.
Jorge!
Co tu děláš?
Nikdy bych tě nenechal jet samotného.
-Tvá rodina je i má rodina, Jorge Diazi. -Díky.
Tak pojďme. Musíme stihnout letadlo.
-Ahoj. -Jorge!
Tak rád tě vidím. Díkybohu.
Jsem rád, že tu jsem.
-Díky, že jste přišli. -To je samozřejmost.
-Ahoj... -Ráda tě vidím.
Jak mu je?
Je stabilizovaný, ale stále v bezvědomí.
Jsem vděčná, že tu jste.
Čekáme tu a modlíme se.
Děkuju.
Něco jsem mu přinesl.
Až se probudí, bude mít hlad
a nesnáší nemocniční jídlo...
Je takový snob na jídlo.
Možná jsem vám to už říkala, ale na naši svatbu
si přinesl vlastní jídlo.
Já jsem měla waldorfské kuře
a váš otec měl zatracené carnitas!
A jednoduše dokázal zničit moje vegetariánství.
To je fakt.
Víte, že zaměstnancům nemocnice nosíval přebytky?
To je dobré.
-Paní Diazová? -Ano?
Váš manžel se probudil. Můžete za ním.
Dobře, děkuji.
Vystrašils mě.
Alespoň jsme se dostali z toho skladiště.
Mi amor, moc mě to mrzí.
Udělám cokoli.
Cokoli bude zapotřebí.
-Nechci tě znovu ztratit. -Ne,
Beatriz, prosím tě.
Už ses omlouvala dost.
To já jsem blázen.
Ale starý blázen, co tě pořád miluje.
Jasné?
Promiň, že mi to došlo, až když jsem měl na kahánku.
Nechal jsem se přemoct ješitností.
Ale vlastně jsem chtěl
jenom tě obejmout
a být zase spolu.
Samozřejmě ti odpouštím.
A omlouvám se.
Chci s tebou vybudovat něco nového.
-Já taky. -Ano?
Ano.
Dobře.
Ale teď si musíme promluvit o tomhle.
Sakra.
Ty patří Gladys.
Asi mám taky nějaká tajemství.
Pojďme se domluvit,
že nebudeme mít žádná.
Žádná tajemství.
-Ahoj. -Ahoj, tati.
Jorgito! Co tu děláš?
Jsem v pohodě.
-Už dobrý. -Vážně?
Vystrašil jsi nás.
Budu v pořádku.
-Jorgito? -Ano?
Víš, že ty sračky tady nejím.
Žes mi přinesl jídlo?
Přinesl jsem ti tamale.
Tušil jsem to.
Jinak by bylo po mně.
Nebuď dramatický.
Ale jen jedno.
Jo, jen jedno. Musel jsem letět letadlem.
Je v pořádku.
Dnes už žádné návštěvy.
Asi byste měli jít.
My tu s Lil zůstaneme.
-Dobře, svezu vás. -Dobře.
Tak pojďme.
Půjdu na vzduch.
-Dobře. -Dobře.
-Ahoj. -Čau.
-Uvidíme se později. -Opatruj se. Jasně.
Jsem rád, že je tátovi líp.
Jo, já taky.
Nejhorší je, že rodiče mají problémy a drželi to pod pokličkou, takže...
Henry, nechci opakovat jejich chyby.
Takže...
ti musím něco říct.
Dobře.
Já...
já Los Angeles vlastně nemám vůbec rád.
Vlastně ho nesnáším.
Doma jsem tady,
mám tu rodinu a já už nechci žít bez nich.
Nevím, co si o tom myslíš, nebo co to znamená,
-ale chci, abys... -Jorge,
ty jsi můj domov.
Jestli musíš být v Portlandu, tak tu budu i já.
Jsme v tom spolu.
Opravdu?
Jo.
Dobře, takže abychom si rozuměli,
opustíš svou práci v Los Angeles a přestěhuješ se zpátky sem?
Jako hned teď?
Vždyť tam pořád svítí sluníčko.
Pořád někoho zvu na drinky,
i když vlastně nechci.
Včera jsem řekl, že dům za dva miliony
je levný.
Nelíbí se mi, kdo se ze mě stává.
Portland mi taky chybí.
A rozhodně mi chybí tvoje rodina.
Díkybohu.
Jestli ještě někoho uslyším, že spouští podcast,
asi to naperu do nejbližší zdi.
Myslím to vážně.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Došlo mi, že moje rodina jste vy dva,
a proto se s vámi o ně chci podělit.
Asi se rozbrečím.
To se mi na tobě líbí.
Co znamená ta tequila?
To je součást dávného rituálu jménem
„máma ji měla fakt ráda“.
A sýrový chleba?
To je vtipná historka.
Táta ho měl fakt rád.
Voní fakt dobře.
Moji rodiče byli osobnosti.
Všechno dělali spolu.
Dokonce spolu onemocněli a zemřeli.
Proto jsem se stala onkoložkou.
A mrzí mě to...
protože si myslím, že by mě konečně pochopili.
Myslím, že se hlavně báli.
Báli se, že nebudu nikdy milovat, že nebudu mít děti.
A teď mám vlastně obojí.
No tak!
Vy dvě.
-Dobře, na to si připiju. -Jo, dobře.
-Můžu si taky dát? -Ne.
-No jo. -Na zdraví.
Na zdraví.
Tak to já si vezmu tohle.
Ta píše.
Sýrový chleba, tequila a mí dva nejmilejší lidé, to je paráda.
Tady Santiago. Nechte mi zprávu.
Ahoj, Santi, tady Lil.
Promiň, jak jsem se k tobě chovala.
Ale proto nevolám.
Můj táta měl infarkt.
Je v pořádku, ale...
Nevím, proč ti volám. Asi...
jsi ten, se kterým chci mluvit.
Ty jsi tady.
Jasně, že jsem tady.
-Jak jsi věděl, že jsem... -Sol.
Jak mu je?
Dobře.
Stabilizovaný.
Bude v pořádku.
-To je dobře. -Jo.
Tvůj papi je tvrďák.
Chyběla jsi mi.
Tohle jsem měl říct včera večer.
Chybí mi vůně tvých vlasů,
když mi ležíš na hrudi, když si čtu.
I když mi překáží
a já nevím, na jaké jsem stránce.
Chybí mi to, že i když máš příšerný hlas,
stejně zpíváš.
Nahlas, hodně nahlas.
Chybí mi, že se snažíš být na všechny hodná,
když si to nezaslouží.
Ale ty...
si vždycky na každém najdeš to dobré.
Nevím,
jestli dokážu žít tak, jako by všechno bylo zázrak.
Ale dokážu věřit,
že zázrak jsi ty.
Ty jsi můj zázrak, Lily Diaz.
A já nechci žít bez tebe.
Sakra,
to je hodně dobrá omluva.
24. PROSINCE
L to je tvůj pohled líbezný
O tvoje srdce
otevírá
V to je velmi, velmi
výjimečné
E je ještě víc než
všichni tvoji nejmilejší
Láska je všechno co ti umím
dát
Láska je víc než si jen
hrát
Když se dva milují
Svoje srdce si darují
Láska je pro nás stvořená
Stvořená
I pro tebe
-Není to moc? -Nemám...
Mám chisme!
Sem s tím, mami.
Uklízela jsem po večeři
a tohle jsem našla ležet na zemi.
To je zásnubní prsten?
Co myslíte, kdo z mých vnoučat se dneska zasnoubí?
Podíváme se.
Jan Táborský