Vänta! Ska vi dela på pengarna? Vi kan...
Efter regn kommer solsken!
Vad fan?
Jag saknar dig så!
Din fräckis. Släpp mig.
Jag är din kung och du gör som jag säger.
GOTHAM CITY POLIS
-Är... -Fletcher Demming.
Fastighetsbaronen.
Jag såg honom på en fest för ett tag sen.
Han verkade helt okej. Nu sitter han på Arkham.
Arkham? Han har råd med bättre behandling än så.
MILJARDÄR DELAR FÖRMÖGENHET
Några veckor tidigare gav han sin förmögenhet till välgörenhet.
Han verkade alltid så självisk.
Jag kanske hade fel.
Nej. Det är nåt annat som pågår här.
Visst. Jag gör det.
Jag ger bort allt! Jag ska ge bort allt.
Allting.
Sluta.
Lovar du?
Jag lovar.
Jag lovar på liv och död.
Jag tror dig inte.
Nej, nej!
Ibland känns den här stan så hopplös.
Som om den inte går att rädda.
Du måste skratta bort det.
Är det din professionella åsikt?
Du skulle inte tro det jag hör under mina sessioner, Barbie.
All girighet, korruption och omänsklighet som mina patienter häver ur sig.
Jag går ofta hem och känner mig precis som du gör nu.
-Hjälper det att skratta? -Det och...
Jag såg er, får jag slå mig ned?
-Hej, kvinnliga polis. -Hej.
Du har inte svarat.
Jag har tänkt göra det.
Jag är orolig för din pappa.
Ända sen Flass och Bullock blev ansvariga för insatsstyrkan
verkar det som om han försöker bevisa nåt.
Han kan inte fortsätta pressa sig så här. Kan du prata med honom?
Jag kan försöka. Men jag vet inte vad jag ska säga.
-Vi gör rollspel. -Nej.
Okej, jösses.
Min pappa är den starkaste man jag känner.
Han klarar sig.
Hoppas du har rätt.
Upp med hakan, Barbie. Gotham behöver dig.
Det är rart att du oroar dig för kommissarien.
Han är mer pappa för mig än vad min var.
Vi borde äta middag.
På nåt fint ställe. Jag bjuder. Imorgon kväll?
Jag kan få det att funka.
Då är det en dejt.
DONATIONSKVITTO WEST SIDE CHARITIES
Kom ut med händerna i luften!
Låt honom inte fly.
Han är inte här.
De är ägodelar. Och nu vill de bilda fackförbund?
Efter allt jag har gjort för dem?
Du är frustrerad.
Klart jag är frustrerad.
Jag förtjänar det inte. De är värre än mina barn.
Tiden är ute.
Jag måste säga,
det känns som om mitt blodtryck sjönk 20 steg.
Jag vet inte vilken magi du utför,
men de här sessionerna hjälper verkligen.
Roligt att du känner så.
Men det gör inte jag.
Jag tycker inte att vi gör några framsteg alls.
Vad är det här?
Du är ett hot mot samhället, Emerson.
Jag har försökt få dig att se människan i dina anställda, i din familj,
men inget fungerar.
Det är nog dags att höja ribban ett snäpp.
Hur mår patienten idag?
Jag har varit en dålig man.
Jag kan inte.
Jag kan inte skriva mer.
Om du inte blöder, så jobbar du inte tillräckligt hårt.
Var det inte det du sa till din son?
Du ska få betala, din...
Det är 10 000 rader till, mr Moorehouse.
Det finns ingen dålig lampa. Jag är den dåliga lampan.
Jag lovar, det finns en där, mr Smith.
Fortsätt leta.
Jag äter inte det och du kan inte tvinga mig.
Jaså, mr Belsky?
Jag vill ha efterrätt!
Så barnsligt. Men det var alltid ditt problem.
Vad är det här? Var är jag?
Välkommen till min slutenvårdsavdelning, mr Collins.
Jag kallar den "Lekstugan".
Det är kidnappning. Jag ska halshugga dig för det här.
Rollerna är ombytta, mr Collins.
Kungen styr inte längre, det gör gycklaren.
Hastings, släpp ut mr Belsky ur hans cell.
Vad händer?
Belsky, vill du ha lite efterrätt?
Ja.
Få mr Collins att ge upp alla sina jordiska ägodelar,
så kan du få all pudding du vill ha.
Måste jag inte äta upp bönorna?
Inte idag.
Pudding.
FORSKARES DOTTER DÖD I BILOLYCKA
Jag hittade en till, sir.
Jorge Campos, skeppsmagnaten. Dog för tre år sen, utfattig.
Två veckor före sin död
donerade han allt han ägde till kvinnohem i hela staden.
Hur dog han?
Bilolycka. Han körde rakt in i ett träd.
SJÖFARTSMAGNAT DÖDAD
Vem skulle kunna övertyga några av Gothams girigaste män
att ge bort sina jordiska ägodelar?
Kanske deras psykiater.
TILL DR HARLEEN QUINZEL SUMMA: 150 DOLLAR
Mr Demming? Jag är Barbara Gordon.
Jag har utsetts att företräda dig.
Hur mycket tar du?
Jag är offentlig försvarare. Staden betalar min lön.
Bra, för jag har slut på pengar.
Pengar och tid. Kan du hjälpa mig härifrån?
Alla härinne är galna.
De måste avgöra om du är ett hot mot dig själv,
eller andra, mr Demming.
Sluta kalla mig för "mr".
Jag är en farao.
Jag tror att vi måste få en oberoende psykutvärdering
innan du ställs inför en domare.
Jag har en vän, dr Harleen Quinzel,
-som kan göra det för... -Harley... Quinn?
Känner du henne?
Jag vet inte. Hennes namn känns så bra i munnen.
Fem minuter, ms Gordon.
Mr Demming. Vänta!
Rymling! Lås!
Stoppa honom. Se upp!
Stanna!
Jag kommer!
Släpp mig! Jag vill träffa henne!
Jag vill vara med henne!
Vem vill du träffa?
-Ms Gordon. Är allt okej? -Ja, men håll fast honom.
Säg vad hon heter.
Har... Har...
Harleen.
Barbie, jag hoppades stöta på dig här.
Gissa vem jag ska äta middag med ikväll.
Känner du en Fletcher Demming?
-Det låter bekant. -Fastighetsmogulen.
Varför frågar du?
Han behöver en psykiatrisk utvärdering. Han verkade känna igen ditt namn.
Jag vet inte varför. Jag känner honom inte.
Jag bjöd ut Renee. Du skulle ha varit stolt över mig.
Vad bra.
Så, berätta. Vilken typ av mat gillar hon?
Jag har sett henne på Batyo's.
Den syltan? Nej, jag måste imponera. Få henne att tro att jag har klass.
Hej, pappa.
-Jag tog med lunch. -Tack, ställ den där.
Hur går det?
Borgmästaren verkar ha glömt
att Batman inte är den enda brottslingen.
Det strömmar in fall,
och de värsta poliserna har tagit över min personal.
Är det nåt du tänker på?
Jag kan inte ens säga det.
Vad gör man när bevisen pekar åt ett håll
som man inte vill titta åt?
Sanningen är alltid bättre än alternativet.
Då kan du åtminstone göra nåt åt det.
-Renee tror att du behöver en ledig dag. -Jag vet.
Hon har en poäng.
Det kommer inte att ske. Inte intresserad.
Vad tusan?
BOKNINGAR
Hon ljög mig rakt upp i ansiktet.
-Kan jag hjälpa dig? -Ja.
Jag söker efter ägaren, William Hastings.
-Vad gäller det? -Det är privat.
Jag är William Hastings.
Förlåt, jag insåg inte det.
Jag företräder Fletcher Demming,
och jag vet att ni båda var dr Quinzels patienter.
Är inte dr Quinzels klientlista konfidentiell?
Hör på, mr Hastings, min klient lider psykologiskt.
Ingen har sett dig på kontoret på månader.
-Så jag var orolig... -Det här är ett intrång i privatlivet.
Lämna min egendom omedelbart.
Vad håller du på med?
Varför försöker du bryta dig in hos William Hastings?
Själv då?
Dr Quinzel hjärntvättar några av sina patienter.
-Har du bevis för det? -Inte än.
Harleen är min vän. Om hon skadar folk, måste jag få veta.
-Åk tillbaka. Jag tar hand om Quinzel. -Vänta!
Det är orättvist.
Du var säkert en söt konståkare. Kan du göra snurrgrejer?
Snurrgrejerna var min specialitet.
Det är det tekniska namnet för den rörelsen.
Imponerande att du visste det.
Vänta, det är inte vad det egentligen heter.
Nej, inte alls, men nästa gång kanske jag tar dig till skridskobanan
och låter dig kalla det vad du vill.
Nästa gång? Jag antar att jag är okej då.
Ett samtal till dr Quinzel.
Ursäkta mig. Ja?
Jag är rädd att vi har en inkräktare.
Jag förstår, jag kommer strax.
Förlåt. Det är ett nödläge med en patient.
Vet du vad,
möt mig senare på Hopper's på Wilson och Lowery.
Vi fortsätter där vi slutade.
-Var är han? -I "Lekstugan".
Jag visste att du skulle komma.
Jag visste det när jag profilerade dig för polisen.
Jag är din typ.
Hur många brottslingar måste du fånga innan du mår bättre, Batman?
Tio? Tjugo?
Den som tar Batman gör mig väldigt glad.
Den som inte gör det är död.
Jag vill inte döda dig.
Men jag måste ge mig själv ett försprång
så att ditt hjältekomplex inte biter mig i arslet.
Du har några minuter på dig att ta dig ut
innan huset exploderar.
Quinzel...
Nästa gång kanske vi kan gräva i dina barndomstrauman.
Herregud.
Batman!
-Kommer du att sakna Gotham? -Kör bara.
Barbara?
Vänd om.
-Men... -Nu!
Vi måste gå, Barbie. Stället kommer att sprängas.
Harleen. Vad har du gjort?
Jag svarar på dina frågor sen. Men vi måste gå nu.
Vi går inte utan honom.
Du skadade den.
Nej!
Kom igen!
Släpp mig, Barbie.
Jag kan dra upp dig.
Jag hamnar inte i fängelse eller på Arkham.
Din vänskap med dr Quinzel gjorde dig vårdslös.
-Du borde ha åkt när jag... -Tyst.
Bara var tyst.
Jag måste gå.
Ja, jag vet.
Jag är ledsen.
Hallå?
Renee, det är jag. Ledsen att jag inte kom.
Var är du? Är allt bra?
Jag måste lämna stan ett tag.
Jag söker upp dig när jag är tillbaka.
Håll ett öga på Barbie åt mig.
-Harleen... -Hej då.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Sanna