HJEM
Jeg tænkte hele tiden på dig.
På hvordan du havde det. Hvad du lavede.
Ærlig talt ved jeg ikke, om jeg ville have, du havde det godt.
Men jeg er glad for, du svarede.
Jeg vidste ikke, om du var i Hongkong, eller...
Clarke og jeg flytter tilbage til USA. Det er vi nødt til...
...for vores andre børns skyld.
De skal leve.
Vi må alle blive ved med at leve.
Også dig.
Hvad?
Du kan synge den.
-Jeg ved det ikke. -Det burde du.
Jeg har aldrig følt mig så koreansk, som jeg gør i Hongkong.
Det er det første, dine venner siger om mig.
"Det er Charlys kæreste, hun er koreansk."
De synes, det er sejt.
At være koreansk og være koreansk-amerikansk...
...er helt forskellige ting.
Men i det mindste ved du noget om Korea.
Har du hørt om de der demonstranter?
Lee Han-yeol og Jong-chul-parken?
De er så inspirerende.
Jeg ved det ikke. Queens er temmelig langt fra Sydkorea.
De vil bare lære dig at kende.
I USA ville det være en mikroaggresion.
I amerikanere er for følsomme.
Er jeg for følsom?
Vil I have vand?
-Ja, tak. -Vi har lige fået ny levering.
-Tak. -Jeg må gå. Jeg skal tale med min chef.
Behøver du virkelig gå?
Jeg har ikke haft en vagt længe, det er underligt.
Det gør mig også fattig.
Vi ses.
Kom nu.
Der vil gå måneder, før vores krav bliver varetaget.
Forventer du snart en løsning på Occupy-bevægelsen?
Det er faktisk ikke op til mig.
Kan du fortælle om din anholdelse?
Der er altid personlige tab, men nogen må tage stilling.
Vores generation har allerede ansvaret...
Vi må kæmpe...
Mercy.
Kom.
Jeg fik din sms. Er alt okay?
Jeg har ikke tid til at være sød, så jeg siger det ligeud.
Vi har fået en klage over dig.
Fyren til Tregunter-festen?
Han gramsede på mig, da jeg serverede julesalat.
Så jeg burde sagsøge ham.
Jeg spildte chiliolie.
Fakta.
En klient sagde, der manglede penge i en gæsts pung.
Hendes beskrivelse matcher dig.
Hvad sagde hun?
Hun kendte dit navn.
Hvad? Hvordan?
Det er heldigt, hun ikke indgiver anmeldelse.
Men jeg er uskyldig.
Det er ikke fair. Hvordan skal jeg tjene penge?
Jeg har dårligt råd til husleje.
Min mor kommer på besøg om et par uger. Jeg frygter det.
Jeg vil bare have gode nyheder, når jeg ser hende.
Det har jeg aldrig.
Af og til søger jeg efter forfærdelige nyheder...
...om seriemordere eller børn, der falder ud af vinduer...
...forladt af deres teenagemor,
eller hende, der bedøvede en chimpanse,
før hendes ven kom,
men den reagerede dårligt,
så den rev vennens ansigt af.
Så får jeg det nok lidt bedre,
når jeg læser om alt kaosset,
...om alle de forfærdelige ting, der sker...
Så jeg kan lade, som om mit liv ikke er så slemt.
Så det jeg gjorde, ikke er så slemt.
Eller så jeg føler mig mindre alene.
Jeg er glad for, alt er ok med din chef.
Vil du ikke have en?
Okay.
Jeg spiser det hele.
Du har en stor appetit for tiden.
Nej, jeg har ej.
Det ser godt ud... Jeg kan lide det.
Du var for tynd før.
Så du er glad.
Hvorfor tager vi ikke først brusebad?
Hej.
Hej Mercy.
David? Hvad laver du her?
Jeg har prøvet at få fat i dig.
Kan vi tale sammen?
Hvad foregår der?
Han siger, han skal gå.
Jeg tror ikke, han kan lide dig.
Undskyld, jeg er David.
Charly.
Jeg har ringet, og...
Undskyld, vil du gå op først?
-Ja. -Jeg er oppe om lidt.
Ja.
Vi har begge brug for lidt betænkningstid.
Jeg vil vide, hvor du står.
Du gik ikke rigtig op i det før.
Det virkede, som om du ikke ville have noget med mig at gøre.
Jeg ved det. Jeg var et røvhul før. Undskyld.
Det er gået op for mig, hvilken gave det er.
-En gave? -Ja, babyen.
Eller har du allerede...
Gud. Det gjorde du.
-Gjorde hvad? -Hvad?
Nej, det gjorde jeg ikke.
Så du vil beholde det?
Jeg ved det ikke.
Mercy, det er lidt sent. Er du fire-fem måneder henne?
Jeg har navnet og nummeret på den klinik, som alle bruger.
På Matilda.
De kalder det Ritz on the Peak. Han skulle være den bedste.
Jeg betaler for det.
Det er okay.
-Du har ikke råd. -Jeg løser det.
-Hold op, du behøver mig. -Det vil jeg ikke.
Jeg er faren og har ret til medbestemmelse.
Har du ret? Er du sikker?
Gør, hvad fanden du vil.
Vi er endelig enige.
Jeg prøver at gøre det rigtige, okay?
Jeg skrev en check, så du ikke ville blive utilpas...
...med hensyn til pengene.
Tak. Men hvis jeg skal gøre det, gør jeg det alene.
Fint. Forvent ikke noget fra mig.
Fint. Okay så.
Hej. Det var David.
Jeg hørte det.
Vi burde tage tilbage til demo...
Vent, jeg vil tale med dig om noget.
Er det om drengen?
Gus?
Nej.
Det var sådan, vi mødtes.
Hvem?
David og jeg.
Han var der den nat, Gus forsvandt.
Han var meget venlig.
Han kørte mig hjem.
Hvis du siger, at I to var sammen før,
er det okay.
Nej, vi var ikke sammen. Det er...
Sådan var det ikke.
Han er gift, og det var...
Jeg er gravid med hans baby.
Hvad?
Lige nu?
Men jeg sagde, han skulle holde sig væk.
Hvor længe har du vidst det?
Jeg ved det ikke.
Et par måneder.
Et par måneder?
Nu kan du se det.
Det er så fucket.
Jeg kan ikke løbe fra forbandelsen.
Den er der altid,
og det bliver noget rod, før jeg har mulighed for at...
Mulighed?
En mulighed for at være lykkelig.
At leve mit liv og slippe for det her.
Hvordan kan du sige, at du ikke har fået en mulighed? Til mig?
Jeg mente det ikke sådan.
Du tillægger alt en forbandelse, som om du ikke kan vælge dit liv
og din egen lykke.
I modsætning til så mange har du et væld af muligheder.
Nej, bliv nu.
Du er så heldig, og du ser det ikke engang.
Du har en amerikansk uddannelse og et amerikansk pas.
Du har frihed.
Nu er du gravid med en rig gweilos baby.
Hvis skyld er det denne gang?
Hans kone? Er hun en del af din forbandelse?
Er jeg?
Eller at du ikke kan tænke på andre end dig selv?
Charly, jeg vil med dig.
Hvorfor?
Så du kan prale over for alle derhjemme med, at du protesterede?
Det har aldrig været din kamp.
Du er turist.
Det påvirker ikke din fremtid. Du kan bare smutte.
Endnu en velsignelse, som du sikkert ikke kan se.
Faktisk har jeg aldrig rigtig tænkt på dig.
Jeg kunne glemme dig, fordi jeg ikke vidste noget om dig,
det var lettere sådan.
Indtil en ven sagde, det var tarveligt,
og hun havde ret.
Jeg tør ikke tænke på, hvad du synes om mig.
Hvor meget du må hade mig.
Og du burde.
Jeg ville også være vred.
Se, hvem der er hjemme.
Du ser træt ud.
Bruger du ikke den creme, jeg gav dig?
Den fjerner rynker.
Det er det nye køkken.
Det er næppe nyt.
Du har ikke været hjemme i fem år.
Er det din Tesla derude? Hvis idé var det?
Din far tog den med hjem som en gave.
Du fortjente den sikkert.
For pokker. Jeg glemte dhaniya.
-Skal jeg hente? -Nej...
Consuelo kan gå.
Consuelo?
Kan du gå i butikken og hente frisk koriander?
Skal jeg hakke hvidløg?
Husk, vi skal have Paath i morgen.
For din fars bedring.
Jeg ville nå det før fars operation.
Mor, jeg har ikke taget mit indiske tøj med.
Jeg bad Consuelo om at sætte dine gamle ting på loftet.
Der er noget derinde.
Chalo, nu skal vi af sted.
Han er meget skrøbelig.
Hver ting til din tid, Harpreet.
Vi behøver ikke fortælle om skilsmissen.
-Mor. -Han er syg.
Det kunne tage livet af ham.
Vær sød.
Vær sød? Jeg kan ikke lyve. Han vil spørge om David.
Se, hvem der er her.
Han sover. Du må lade ham hvile.
Det er ikke godt for ham at der er så meget postyr.
Vi smutter.
Børn, lad os gå.
Vi vil se din far, når han vågner.
Vidste du, at de ville være her?
Selvfølgelig.
Har du mødt dem før?
Vi spiste brunch sammen. Hvad tror du?
Din far fløj dem ind fra Delhi.
Jeg ved ærligt talt ikke, hvad han ser i den kvinde.
Hun ligner en af de tiggere, man ser...
...ved busstationerne i Bhatinda.
Hvad forventer du, når hun lige har solgt mango på markedet?
Mor, bas.
Vil du ikke nok?
Din dal er fantastisk.
Hvornår skal du lære at lave det?
Jeg er ked af, du ikke fik talt med ham i dag.
Din far har ændret sig meget, siden han blev syg.
Ændrer folk sig?
Jeg ved det ikke.
Han er mere reflekterende.
Han havde bestemt en del at reflektere over.
Du kunne have forladt ham.
Du havde et job og kunne have klaret dig selv.
Hvad er det for et liv?
Et liv uden al den giftighed.
Undskyld, jeg taler ikke Oprah.
Hej.
Jeg hedder Sukhi.
Det er Fauja.
Jeg ved, hvem I er.
Mor ville ikke komme. Vi syntes, det var en god idé.
Jeg har altid villet møde dig.
Papa-ji taler så godt om dig.
Mig? Talte han om mig?
Han taler altid om, hvor succesrig du er.
Han nævnte tydeligvis ikke nogen af jer over for mig.
Det tror jeg næppe.
Han var nok glad for endelig at få den søn, han altid ønskede, jeg var.
Han er en god mand.
Du blev vist opdraget af en helt anden mand.
Det var hårdt for Papa-ji i Amerika.
Han sagde, han var meget bange. Han følte, han mistede kontrollen.
Hvilken kontrol havde vi?
Undskyld?
Glem det.
Han elsker dig højt. Det må du forstå.
Se, hvem der er kommet.
Den fortabte datter vender hjem.
Hun kom for at se dig i går, men du sov.
Er du her, beta?
Hej far.
Jeg laver kaffe til os. I to kan snakke.
Er du okay? Er du nervøs?
Jeg har det meget bedre nu med dig her.
Det er for længe siden.
Jeg er ked af, at jeg ikke kom tilbage.
Jeg forstår.
Hvordan har David det?
Han er...
Jeg er ked af, at han ikke kunne komme.
Javel.
Har du mødt Fauja og Sukhi?
Ja, det har jeg.
De er gode børn. Jeg håber, du bløder op over for dem, når jeg dør.
Du vil se fordelene ved at have en familie.
Er det sådan, du ser os? Som en familie?
Selvfølgelig. Min familie.
Børn er Guds gave til mennesker.
Det er ikke for sent for dig og David at...
Jeg er faktisk gravid.
Gud.
Jeg gemte nyheden til dig.
Ved du, om det er en dreng?
Ja.
Det er en dreng.
Beta. Det er vidunderligt.
Tak for den nærende og håbefulde nyhed.
De er klar til dig, hr. Singh. Hvis du er klar.
En dreng. Sikken velsignelse.
Tak for den dejlige nyhed, beta. Det giver mig styrke,
Hej far.
Du skal vide,
min baby vil vokse op med visheden om, hvilken mand hans bedstefar var.
Det er mit største ønske, beta.
Jeg vil fortælle ham alt om dig.
At du brækkede mors kæbe på mors dag,
at du smed hende ned ad trappen,
at ingen af hendes ringe passer, fordi du brækkede alle hendes fingre,
at mens du var en kærlig far over for den anden familie,
var jeg hjemme og lagde is på hendes forslåede ansigt.
Uanset hvad den anden familie siger,
vil jeg aldrig glemme, og jeg vil aldrig tilgive dig.
I kan gå nu.
Flyselskaber vil udføre kontrol af boardingpas og rejsedokumenter...
...ved afgangsgatene.
Hej.
Kom her. Hej.
Jeg er så ked af det med din far.
Her.
-Tak. -Ja.
-Hvordan har din mor det? -Du ved, hun er...
Brinder?
Ja. Kom nu.
Godt, du ringede. Jeg var bekymret for dig.
Hvad...
Hils?
Jeg dræbte min far.
Jeg tilgiver aldrig mig selv.
Jeg slog ham ihjel. David.
-Jeg dræbte min far. -Skal vi ikke gå hen til bilen?
Vi taler om det derinde, okay?
-Okay. -Hey, det er okay.
Det var, som om jeg så mig selv som en tortureret ånd,
mens jeg sagde ting, jeg ikke havde kontrol over.
Nej, jeg havde kontrol.
Hvis jeg er ærlig...
Jeg kunne ikke lade være med at sige det.
Han skulle ikke dø uden at høre det.
Jeg kunne ikke udholde tanken om det.
Fuck.
-Sagde du, vi var blevet skilt? -Det nåede jeg ikke.
Jeg havde for travlt med at dræbe ham med mine ord.
Kom nu.
Jeg er så træt af at være vred.
Ja.
Hvordan har hun det? Din...
Mercy?
Må jeg spørge om noget?
Da du sagde, du ikke ville have børn,
mente du så, du ikke ville have dem med mig eller...
Selvfølgelig ikke.
Troede du det?
Mercy vil ikke have min hjælp.
Hun vil ikke have noget med mig at gøre.
Hun ombestemmer sig måske.
Du kan bare opføre dig ordentligt.
Det sagde hun også.
At jeg skulle opføre mig ordentligt.
Fordi det er sandt.
Det er...
Jeg prøvede at finde ud af, hvem jeg kunne være efter dig,
og så sker alt det lort.
Jeg havde ikke tid til at tænke...
Jeg skal vel ikke have ondt af dig?
Nej, selvfølgelig, ikke.
For fanden.
Det er måske lidt underligt.
Men sidst jeg så Mercy, bad hun mig om dit nummer.
Ville det være...
Ja.
Ja?
Jeg ved ikke, hvad der skal ske.
Jeg anså altid David som mit hjem.
Det var det, vi sagde.
"Uanset hvor vi tager hen, så længe vi er sammen..."
-Ses vi i nabolaget? -Ja.
-"...er vi hjemme." -Tak, Sam.
LA er bestemt ikke hjem længere.
At komme hjem tydeliggjorde det.
Men skulle jeg tale om tab?
I det mindste ved jeg, at jeg kommer mig.
Jeg er selvfølgelig bange, men...
Der er et ordsprog om, at man ikke kan opdage nyt land...
...uden at turde miste synet af kysten.
Jeg glæder mig til at få lidt farve herinde.
Farver ville være rart, frue.
Jeg tænker meget på et ordsprog.
Komme videre.
Okay.
Videre.
-Den vej? -Ja. Okay.
Uden at se sig tilbage.
De modsatte sig ikke politiets rydning af det besatte område...
-Ingen scootere... -Okay, mor.
...hvad Occupy-bevægelsens næste skridt er.
Hongkongs finansdistrikt vender tilbage til en normal hverdag
...efter anholdelsen af hundredvis af pro-demokratiske demonstranter.
Politibetjente var bevæbnet med motorsave og boltskærere,
og de rev lejren ned uden for regeringens hovedkvarter,
som var kampagnens centrale område.
De fleste demonstranter forlod området fredeligt...
...uden at gøre modstand.
Men Gabriel Earls rapporterer om tilbageblivende demonstranter.
Indtil torsdag var området omkring Hongkongs regering...
Hej skat...
...besat af Occupy-demonstranter.
-Jeg løber nogle ærinder. -Okay.
Jeg har en reservation til Margaret Woo.
Tak.
Velbekomme.
Ved du, hvad det modsatte af tale er?
Det er ikke at lytte. Det er at vente.
Venter du bare? Lytter du ikke til mig?
Det er bare en virkelig underlig samtale,
og der er meget akavet stilhed.
Du er gravid.
Jeg kunne ikke rigtig sige det.
Jeg vidste det.
Virkelig?
Hvordan?
Folk snakker. Hongkong er lille.
Hvordan har Daisy og Philip det?
De ved ikke, at jeg kontaktede dig.
Hvorfor kontaktede du mig?
Jeg ved det ikke. For at undskylde, måske?
Jeg skylder dig også en undskyldning.
Hvorfor?
Jeg ringede til dit arbejde.
Jeg fik dig fyret.
Det var dig.
Du løj om, at jeg stjal.
Det føles småligt nu, men på det tidspunkt...
...kunne jeg ikke tænke på andet.
Jeg var såret og vred.
Du havde ret til at være ked af det.
Jeg er ked af, at mine beskyldninger påvirkede dit ægteskab.
Det var ikke rettet mod David.
Jeg var desperat efter svar og var villig til at finde dem overalt.
Undskyld.
Jeg kan kun tænke på kød og mælk.
Kød og mælk.
Du er sulten.
I går aftes, da jeg lå i sengen,
og når jeg lukkede øjnene, så jeg kyllingekroppe.
Jeg havde så meget lyst til at spise kødet, at jeg kunne lugte det.
Der vokser kød i dig.
Det giver mening, at du drømmer om det.
-Frk. Kim, kom med mig. -Ja.
Mercy Kim. Femogtyve.
Hvornår havde du sidst menstruation?
Der står intet på skemaet.
Det er ikke noget, jeg holder styr på. Det er mere fra måne til måne.
Javel.
Så bliver babyen nødt til fortælle os det.
Læn dig tilbage.
Vi åbner din kåbe.
Måske skulle du købe middag til mig først.
Okay.
Klar?
Slap af.
Har du passet godt på dig selv?
Folinsyre?
Prænatale vitaminer?
Tæller appelsinjuice i en screwdriver?
Nej.
Vi laver undersøgelser for at se, hvor mange uger du er henne.
Du er ret langt henne.
Har du ikke set en læge?
Det var på min opgaveliste.
Du skal begynde at tage kosttilskud.
Her er din baby.
Er det min baby?
Jeg vil sige, du er cirka 23 uger henne.
Jeg kan intet mærke, men den bevæger sig. Det er så underligt.
Alt ser normalt ud, heldigvis er du ung.
For mange bliver gravide for gamle.
Vil du kende kønnet?
I lang tid ville jeg udradere dig.
Du skulle ikke eksistere,
men nu bidrager du til verden.
Det er ironisk, ikke?
Har du tænkt på at få min baby?
For jeg tænker på det hele tiden.
Sig ikke det.
Tænk ikke på det.
Jeg føler, jeg skylder dig så meget,
at jeg har taget så meget fra dig.
Jeg kan aldrig gøre det godt igen.
Jeg vil give dig noget.
Vil du ikke have dit barn?
Jo.
Men jeg vil ikke ødelægge det for hende.
Og det vil jeg.
Det er en pige.
Jeg er allerede så bange på hendes vegne.
Må vi få jeres opmærksomhed? Passagerer...
...vi gør opmærksom på, at afgangsgaten er ændret til...
Mercy.
Hej mor.
Hvad er det her?
Jeg har taget lidt på.
Miyoung-a... er du...?
Fed, jeg ved det.
Hold op. Du er ikke fed. Du er gravid.
Ikke sandt?
Jeg troede, det er alt det dim sum, jeg har spist.
Din laban.
Hvordan?
Hvornår?
Hvem er faren?
Hvorfor fortalte du mig det ikke før.
Jeg ville sige det ansigt til ansigt.
Kom nu, folk stirrer. Lad os gå.
Når babyen kommer...
...laver jeg miyuk guk til amning.
Jeg skal også hente oksehale.
Du har brug for kollagen.
Mor, det er for meget. Køb ikke mere mad.
Der er ikke plads til mere her.
Det er bare midlertidigt.
Vi sorterer dine ting og ser, hvad du kan tage med dig, og hvad du kan smide ud.
Jeg hjælper dig.
Tager med mig?
Ja, tilbage til New York.
Jeg booker din billet.
Vi kan rejse sammen tilbage.
Jeg tager ikke afsted, mor.
Gør du ikke?
Selvfølgelig gør du det.
Der er ikke plads til mig her.
Hvem bad dig om at blive?
Hvem skal så tage sig af dig?
Du har stadig ikke nævnt en far...
Så jeg går ud fra...
...vi ikke kan forvente noget af ham?
Det var som forventet.
-Daisy, kom nu, lad os gå. -Chauncey. Kom nu.
-Hvor er din hættetrøje? -I min rygsæk.
-Hvor er din rygsæk? -Jeg har den.
-I kommer for sent til flyet. -Mine hovedtelefoner er i stykker.
Hey, vi skal gå. Vi kommer for sent.
Chauncey har ikke fået noget at spise eller drikke, vel?
-Godt. Har du et lille legetøj til ham? -Ja.
Hvem tror vi, vi er?
Hver især...
...tror vi, tragedien ikke rammer os.
Den er med mig alle dage.
-Jeg bliver hver dag mindet om det, jeg... -Stop.
Du behøver ikke at blive ved med at straffe dig selv.
Du svigter ikke nogen ved at leve et bedre liv.
De første dage, efter Gus forsvandt, var ekstremt smertefulde.
En helt ugribelig smerte.
Jeg ville dø.
Men jeg kunne ikke,
fordi jeg måtte holde mig i live for at finde Gus.
Det er svært at forestille sig, smerten kan forsvinde en dag.
Men det kan du.
Du vil overleve.
Det er jeg nødt til, for Daisy og Philip.
Når de mørke tanker rammer...
...bestemmer du, om de overtager...
...eller om du vil rejse dig...
Børste dine tænder...
Åbne gardinerne,
Gå en tur.
Og du ser på børnene, du stadig har...
Og du nynner.
Så stilheden ikke overvælder dig.
Jeg kunne have brugt nogle ammetips.
-Hvor er mit tyggegummi? -I din rygsæk.
-Det er der ikke. -Det er i rygsækken.
Vi skal bruge vores tyggegummi, ellers får vi ørepropper.
-Hvad er klokken? -Tjek tasken.
Kvart over, vi har tid.
Hvor meget længere? Lufthavnen er enorm.
Hold op med at være så doven, Daisy.
Dovne Daisy.
-Dovne Daisy. -Du godeste.
Philip.
-Far, har du hørt det? -Philip. Kom nu.
Du sagde, du havde ondt i benene.
Fordi jeg slog dem i fodbold, ikke fordi jeg er doven.
Måske er du dårlig til fodbold.
Så er det nok. Kom nu.
Hvornår rejser du?
For tidligt.
-Se, hvor stort det fly er. -Ja, det er enormt.
Det er en meddelelse...
-Far, er det vores? -Ja.
Det bliver godt for alle at komme hjem.
Jeg har ikke noget hjem uden Gus.
-Så er du tættere på toilettet. -Hallo.
Hvorfor ville jeg være tæt på toilettet?
-Jeg vil ikke sidde på midtersædet. -Vi boarder nu.
-Hvorfor? -Vi kan bytte pladser.
Margaret.
Hvad er der galt?
Jeg kan ikke.
Mor?
-Hej. -Mor?
Okay.
-Jeg kan ikke efterlade ham her. -Jeg ved det.
Jeg ved det.
-Jeg forstår. -Hvad?
-Jeg kan ikke. -Vent.
Det er okay.
-Det er okay. -Mor, hvad laver du...
-Jeg elsker dig. -Det kan du ikke.
Få ham hjem.
-Mor, hvad laver du? Lad os gå. -Mor møder os derhjemme, okay?
Hun kommer senere.
Daisy, jeg kan ikke efterlade ham her. Jeg kan ikke.
Du er den værste mor i hele verden,
og jeg hader dig så meget.
Daisy.
Jeg elsker dig, mor.
Sidste boardingkald til fly 819 til Los Angeles.
-Philip, vi skal gå. -Far.
-Kom nu, bare rolig. -Kom nu.
Du ser hende senere. Okay?
Essie.
Jeg forstår.
Pas på dig selv. Okay?
-Hallo! Hej! -Hallo!
Det er lige, hvad jeg ville have!. Den er perfekt.
-Tusind tak. -Den er ret tung.
-Jeg bærer... -Jeg kan få det.
-Okay. -Ja.
-Det går. Tak. -Farvel.
Tak.
Dame med et tæppe.
Undskyld.
Det går.
Tak.
Det er jeg ked af.
Tak.
Undskyld.
Tak.
Undskyld.
Spis noget gom-tang.
Du skal ikke være ked af det.
Kom her.
Stop, mor. Jeg har det fint.
Kom her.
Skal min baby have en baby...?
Umma.
Det skal nok gå...
Umma er her nu.
Du skal ikke græde.
Du skal spise godt nu for din babys skyld.
Spis lidt suppe.
Jeg kommer med ris.
Jeg tænker hele tiden på, hvad jeg har gjort.
Jeg tænker hele tiden på dig.
Jeg havde håbet på en særlig begivenhed.
En ufattelig barmhjertighed,
en tilgivelse, der ville nulstille alt.
Så jeg kunne begynde at leve igen.
Men intet mirakel kan nulstille alt.
Man må udholde smerten og fortsætte med at leve.
Smerten bliver en del af dig.
Snart kan du ikke genkende dig selv uden den.
Mere end noget andet...
...håber jeg, at du bliver lykkelig en dag.
At du finder dig selv og glemme smerten en gang imellem.
Jeg håber, jeg også bliver lykkelig.
For min datters skyld.
For min egen skyld.
Det er op til os at begynde at leve igen.
Vi tager et skridt ad gangen...
En indånding ad gangen...
Vi nynner.
Tekster af: Lajka Hollesen
Kreativ supervisor Lotte Udsen