‫בפרקים הקודמים‬
‫אני יודעת שלכולנו כואב עכשיו,‬
‫אבל העדיפות הראשונה שלנו חייבת להיות שמירה על ביטחון הכספת הזאת.‬
‫הם לא רוצים למצוא את אבא.‬
‫לו היו רוצים, הם לא היו האחראים.‬
‫אני אביא אותו הביתה.‬
‫תרביץ לו שוב!‬
‫תירה בו!‬
‫בן זונה טיפש, אתה יודע שכל זה קרה באשמתך.‬
‫- יהרגו אותך על זה. - לא אם אביא להם את המבוקש.‬
‫תוכלי לשנות את העתיד‬
‫אם תצליחי להביא אותי למולדבר.‬
‫רק את הראש שלי.‬
‫את דיירת כספת.‬
‫כדי לשרוד כאן, תצטרכי להתחיל להתנהג כמו אחת מפני השטח.‬
‫השאלה היא אם תרצי את אותם דברים...‬
‫אחרי שתהפכי לבעל חיים אחר לגמרי?‬
‫ההתחלה‬
‫בבקשה, אדוני.‬
‫בבקשה, תפסיק. בבקשה!‬
‫יש אמרה מקסיקנית עתיקה...‬
‫פירושה, "הוא היה מכוער, חזק ומלא יושרה".‬
‫ובכן, ג'ואי,‬
‫אני נותן לך שניים מתוך שלושה.‬
‫אני באמת חייב להרוג אותו?‬
‫קאט!‬
‫נראה טוב.‬
‫אפשר לקבל לאיפור ושיער?‬
‫אמיל, בוא רגע, אני רוצה לדבר איתך.‬
‫בבקשה. יום מצוין. איזו סצנה נהדרת.‬
‫תקשיב, אני חייב לדבר איתך על העמודים החדשים האלה.‬
‫אני השריף, נכון?‬
‫למה אני לא יכול לעצור אותו כמו תמיד? זה מה שאני עושה.‬
‫הצופים, קופ, כבר יודעים שאתה אדם טוב.‬
‫הם רוצים לראות שאפילו אדם טוב כמוך עלול להידחק לפינה ו...‬
‫אני מבין את זה, אבל זה לא הקטע שלי, אמיל,‬
‫אני לא עושה דברים כאלה. בוב נמצא כאן איפשהו?‬
‫בוב פוטר, קופ.‬
‫- מה? - הוא פוטר על ידי האולפנים.‬
‫למה?‬
‫אתה מבין, התברר‬
‫שבוב היה קצת קומוניסט.‬
‫- קומוניסט? - כן.‬
‫- קדילק בוב? - קדילק בוב, הוא ולא אחר.‬
‫- כמה חבל, הוא תסריטאי מצוין. - חבל מאוד.‬
‫אחד הטובים ביותר, אבל הוא נאלץ ללכת,‬
‫ולכן הסרט הזה חשוב כל כך.‬
‫- כן. - אתה מבין, זה מערבון מסוג חדש,‬
‫כוחו של הפרט כשכלו כל הקיצים.‬
‫אמריקה חדשה, זה מה שאני מנסה לומר.‬
‫בגלל זה יהיה נהדר‬
‫אם פשוט תירה בחורחה בראש המזוין שלו, כן?‬
‫בבקשה! כי כאן,‬
‫זה רק אתה, האקדח שלך וכללי ההתנהגות האישיים שלך‬
‫שמשליטים סדר במערב הפרוע.‬
‫בוא נמשיך אחרי ארוחת הצהריים, טוב?‬
‫תשאירי טופי ענבים לכל השאר?‬
‫זה לא ענבים, זה לוונדר.‬
‫אם את אוהבת את טעם הלוונדר, למה את לא שותה בקבוק בושם?‬
‫הרבה אנשים מזלזלים בטעם הזה ואומרים שהוא סתם טעם של נשים זקנות,‬
‫אבל הוא מעודן, פלרטטני,‬
‫טעם של מישהו שנוגע בך בפעם הראשונה.‬
‫אפשר?‬
‫זה הדבר הכי מגעיל שהכנסתי לפה אי פעם.‬
‫- זה מזעזע. - טופי?‬
‫את צריכה לשאול את אימא שלך.‬
‫- בבקשה, אימא? - בטח, מתוקה.‬
‫ואו, לא ייאמן.‬
‫היי.‬
‫מצטער על האיפור.‬
‫מצטערת על האודם.‬
‫לא מפריע לי.‬
‫- טוב, אנחנו צריכים ללכת. - בסדר.‬
‫הצלם מוכן ומחכה לך.‬
‫טוב, מה זה?‬
‫החלפת תלבושת קטנה בשבילך, מר האוורד.‬
‫בסדר.‬
‫תראי מה זה.‬
‫אפילו הכינו אותה בצבע שלך.‬
‫נראה אם היא מתאימה לי.‬
‫טוב, ג'ייני, בואי נלך.‬
‫- בואי הנה. - אתה לחוץ?‬
‫אל תדאגי, מותק, את עובדת עם מקצוען.‬
‫רוצה לעשות מרוץ? בסדר!‬
‫בואי נלך למצוא את החלק החסר.‬
‫פולאאוט‬
‫יאם-יאם ביצים ממולאות‬
‫טוב, מה כל כך מיוחד בך?‬
‫טוב, אין בעיה,‬
‫אל תגלה לי את הסוד שלך.‬
‫ליתר ביטחון.‬
‫להגנה מרבית.‬
‫מכשיר מעקב מתחבר... פעיל‬
‫כן.‬
‫כמו כפפה ליד.‬
‫ואו, האביר הזה היה יוצא דופן, נכון?‬
‫מעניין מי הוא היה.‬
‫האביר טיטוס.‬
‫כאן האביר טיטוס.‬
‫עבור.‬
‫כאן סמ"ר שורטסייט. לא קיבלנו ממך תמונת מצב.‬
‫הותקפנו.‬
‫על ידי שיקוץ.‬
‫ונושא הכלים שלי נפל בקרב.‬
‫הוא מת בכבוד‬
‫ובתהילה.‬
‫טיפש.‬
‫רות. נשיג לך נושא כלים מחליף בהקדם.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫הכול טוב כאן.‬
‫אין בעיה, יש לנו הרבה נושאי כלים.‬
‫נושא הכלים שלך יגי...‬
‫כן, אני כבר חוזר.‬
‫תיקונים‬
‫אני יכולה לתקן את זה. המחיר הוא חמישה פקקים.‬
‫תוכלי לעשות את זה בארבעה?‬
‫לא.‬
‫מרפאת שיניים אנחנו קונים שיניים‬
‫תקבלי תוספת אם תעשי את זה מהר.‬
‫תודה.‬
‫היי.‬
‫לעזאזל!‬
‫תתרחקו מהשריון.‬
‫בואו נלך.‬
‫תכסחו אותו.‬
‫כל המוצא לוקח.‬
‫אדוני.‬
‫הנה לך.‬
‫בואו נפתח אותה.‬
‫תפתחו אותה!‬
‫מה אתה עושה, חתיכת דביל?‬
‫ימינה מהדקים, שמאלה משחררים.‬
‫לא יתעסקו איתי יותר!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫תכסח אותו!‬
‫זה השריון המזוין שלי!‬
‫תכסח אותו.‬
‫לעזאזל!‬
‫לא...‬
‫אין סיבה להילחץ, אזרחים. זה משלוח של האחווה.‬
‫אין סיבה להילחץ.‬
‫בסדר.‬
‫לעזאזל.‬
‫האביר טיטוס.‬
‫אני ת'דיוס.‬
‫לכבוד הוא לי לעמוד לשירותך.‬
‫אני נשבע להגן עליך ולשרת אותך,‬
‫ככל שתמצא לנכון.‬
‫אדוני, האם אמרתי משהו לא בסדר?‬
‫איני יודע כיצד פגעתי ברגשותיך, אבל אני מתחנן לרחמים!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה...‬
‫האביר טיטוס, בבקשה!‬
‫אעשה כל דבר!‬
‫קום, נושא הכלים שלי,‬
‫ונקה את זה.‬
‫כמובן, האביר טיטוס.‬
‫הכומר הבכיר נתן לי הוראות חדשות,‬
‫וברשותך, אמסור לך אותן.‬
‫אנחנו לא היחידים שמחפשים את שריד העולם הישן הזה.‬
‫הכומר הבכיר אומר‬
‫שמי שיתפוס את המבוקש ישלוט בשממה,‬
‫ושעלינו להרוג כל אדם שיעמוד בדרכנו.‬
‫הבנתי.‬
‫שדרות הוליווד‬
‫ניווט‬
‫אתה אוהב עשבים?‬
‫היי.‬
‫מעקב‬
‫שלום שוב.‬
‫איפה הוא?‬
‫הראש.‬
‫לא. בסדר.‬
‫אני לא יודעת איפה הוא.‬
‫בסדר? איבדתי אותו.‬
‫איבדתי אותו.‬
‫הגומע תפס אותו, נכון?‬
‫חדר המועצה‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫העבירו אותי תפקיד.‬
‫כל הקטע הזה של פתיחת הדלת ללוסי‬
‫לא התקבל יפה על ידי המועצה, אז...‬
‫מסתבר שאני כבר לא השוער.‬
‫בקטנה.‬
‫אני פשוט כבר לא יודע מי אני בכלל.‬
‫סליחה, אני...‬
‫נורמן, אתה הבא בתור.‬
‫אתה יודע למה זומנת?‬
‫כי עזרתי לאחותי לברוח מהכספת.‬
‫לברוח? אתה וצ'ט הצבתם את אחותך בסכנה חמורה‬
‫בכך שעזרתם לה לצאת מדלת הכספת.‬
‫- רק הקרינה שם למעלה... - גרוע יותר,‬
‫כולנו היינו עלולים למות בגללכם.‬
‫מה לדעתך התחיל את כל זה?‬
‫הכספות האלה בלתי חדירות.‬
‫הפושטים האלה הצליחו להיכנס לכספת 32‬
‫רק כי איזה טמבל פתח את הדלת שמובילה לפני השטח.‬
‫החלטה גרועה אחת שסיכנה את כולם.‬
‫לא רק את כספת 32,‬
‫אלא גם את 33 ואת 31.‬
‫שלוש כספות חזקות יותר יחד‬
‫שלחתי מברק למפקח של כספת 31.‬
‫למרבה המזל, הם לא נפגעו,‬
‫אבל הייתם עלולים להשמיד את מעוז הציוויליזציה האחרון שנותר.‬
‫זה היה רעיון של לוסי.‬
‫ולא חשבת שעליך לנסות לעצור אותה?‬
‫לא.‬
‫מה נעשה בך?‬
‫תענישו אותי בהורדה בדרגה, כנראה.‬
‫עבדת בניקיון, עבדת במטבח.‬
‫אתה יודע שבכל תפקיד שניתן לך,‬
‫נכתב בהערכה האישית שלך, "חסר מוטיבציה"?‬
‫לא, אבל זה נשמע מדויק.‬
‫אתה עובד עכשיו עם מחשבים, באחזקת מידע.‬
‫מה דעתך על התפקיד?‬
‫אני חסר מוטיבציה.‬
‫זו תסבוכת, נכון?‬
‫איך מורידים בדרגה מישהו ששונא באותה מידה כל תפקיד שהוא עובד בו?‬
‫אתה כנראה צודק.‬
‫אני בעיקר שמח לשמוע שמענישים כאן אנשים שמפרים את הכללים.‬
‫זה רק לדיירי כספות, או לאנשים שבאים לכאן‬
‫ורוצחים דיירי כספות?‬
‫כשאני חושבת על זה,‬
‫יש לנו בכל זאת תפקיד בשבילך.‬
‫פתיחת דלתות‬
‫כולם להתעורר.‬
‫הנשנושים שלכם הגיעו.‬
‫על לא דבר.‬
‫טוב.‬
‫- יש סכו"ם, אז... - אני אוכל לך את הלב!‬
‫אני אשבור לך את הראש!‬
‫- כן! - כן!‬
‫אני לא רואה תפוחים, המפקד.‬
‫אז תטפס גבוה יותר!‬
‫בסדר.‬
‫ייתכן שזה לא עץ תפוחים.‬
‫חוץ מזה, הוא...‬
‫נראה לי שהוא מת.‬
‫תמשיך לחפש.‬
‫נשבע בכבוד שלי, המפקד, אמצא לך...‬
‫לעזאזל!‬
‫המפקד, אני מתנצל.‬
‫אני יודע שרצית תפוח.‬
‫יש לי כמה מנות מזון אם אתה רעב.‬
‫אני כבר לא רעב.‬
‫בסדר. כן, מה שתרצה.‬
‫אתה ה... מפקד.‬
‫אני צריך לאתר פריט חשוב. בוא נלך.‬
‫בסדר.‬
‫אם נמצא את המבוקש,‬
‫נתקן את מכשיר הקשר שלך‬
‫כדי שנוכל לבקש תגבורת מהאחווה.‬
‫אני אאתר אותו בעצמי.‬
‫כמובן. לא הטלתי ספק ביכולתך לעשות זאת.‬
‫הבחור מהמובלעת,‬
‫זה שכולם מחפשים, ראית אותו?‬
‫כן. הוא ברח עם בחורה. עם אישה.‬
‫איך הם נמלטו?‬
‫ארבו לי. יצור התערב.‬
‫יצור?‬
‫הדברים האלה מפחידים בטירוף.‬
‫בטח הרגת אותו על המקום, בלי לשאול שאלות.‬
‫"אז אתה יצור? אתה יצור מת."‬
‫לא.‬
‫אבל אם נמצא את היצור, נמצא את המבוקש.‬
‫השארת את היצור בחיים?‬
‫רעיון נהדר.‬
‫כל תושבי השממה מותירים שובל קרינה.‬
‫בכך שהשארת את היצור בחיים,‬
‫אפשרת לעצמך לאתר את מיקום המבוקש.‬
‫כן, בדיוק. אני יודע את זה.‬
‫מצאתי שובל קרינה. כן.‬
‫טוב מאוד, המפקד.‬
‫מכאן. אל התהילה!‬
‫כן.‬
‫אתה חושב שזה הוא?‬
‫קשה לומר.‬
‫תראה לי את התרשים.‬
‫כן.‬
‫כן, זה בוודאות הוא.‬
‫אתה חושב שכדאי לקחת את הגופה לבסיס?‬
‫לא.‬
‫אם השאירו את הגוף, הוא ודאי חסר ערך.‬
‫הראש הוא החשוב. אנחנו צריכים למצוא אותו.‬
‫כן, חכם.‬
‫מי לדעתך עשה את זה, הבחורה או היצור?‬
‫היצור. ללא ספק.‬
‫יצורים.‬
‫יום אחד האחווה תכחיד אותם עד האחרון שבהם.‬
‫דברים כאלה? לא יקרו שוב לעולם.‬
‫טוב, אני חושב שהיצור כנראה...‬
‫אמור להיות... נראה לי...‬
‫כן, ללא ספק בכיוון...‬
‫כן, בכיוון הזה. ללא ספק.‬
‫יש עקבות.‬
‫תפסיק, בבקשה!‬
‫אבא שלי הוא מפקח. פושטים חטפו אותו.‬
‫אני צריכה את הראש כדי לשחררו.‬
‫אם תעזור לי למצוא אותו, הוא יעשה כל מה שתרצה.‬
‫תפסיק!‬
‫תפסיק. עינויים הם דבר פסול.‬
‫את יודעת,‬
‫פעם אנשים ערכו משהו שנקרא מחקר.‬
‫לא היה עיתון בלי כתבה על מחקר כזה או אחר.‬
‫בכל מקרה, באחד המחקרים האלה...‬
‫מד קרינה‬
‫נכתב שעינויים‬
‫הם לא יעילים בכלל.‬
‫זה הגיוני. כלומר, אם מישהו מכאיב לי,‬
‫לא ארצה לעשות לו אף טובה.‬
‫ובכל זאת, מנהג העינויים לא נעלם מן העולם.‬
‫למעשה,‬
‫במרוצת הזמן, הבחנתי באופן אישי‬
‫בעלייה חדה‬
‫בשיעור העינויים המבוצעים בכל רחבי השממה.‬
‫אדוני, בבקשה. אני צריכה את הראש.‬
‫זאת הדרך היחידה להחזיר את אבא שלי.‬
‫מה שאני מנסה להגיד‬
‫זה שאם את שואלת אותי, המחקרים האלה,‬
‫הם היו נכונים.‬
‫עינויים לא משיגים שום דבר.‬
‫אז למה אתה עושה את זה?‬
‫אני לא מענה אותך, מותק.‬
‫את משמשת לי פיתיון.‬
‫בת זונה!‬
‫אני מצטערת.‬
‫הייתי אמורה לתת לך להשתמש בי כפיתיון בנהר מורעל?‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה לא יכול להתייחס ככה לאנשים!‬
‫כן? למה לא?‬
‫בגלל כלל הזהב.‬
‫מה ששנוא עליך אל תעשה לחברך.‬
‫הגומעים האלה מעכלים ממש לאט.‬
‫יש לך זמן.‬
‫לא. תפסיק.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫מה עם הראש? הוא דרוש לי בשביל אבא שלי.‬
‫לשממה יש כלל זהב משלה.‬
‫איזה?‬
‫יש חרא העומד בפני הרצון, כל פאקינג פעם מחדש.‬
‫מה עם הכלב?‬
‫הוא לא שלי.‬
‫יאם-יאם ביצים ממולאות‬
‫אני מצטער, הזנחתי את חובותיי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫רק ממלא את שק המים שלך כדי שלא תתייבש.‬
‫הבנתי.‬
‫זה יהיה מהיר יותר אם תשב.‬
‫בטח ראית לא מעט דברים, נכון? כאביר?‬
‫אני ראיתי כמה דברים.‬
‫בילדותי עבדתי בחוות זבובים.‬
‫תפקידי היה לחרבן, אז האכילו אותנו,‬
‫ואז האכילו את הזבובים בחרא שלנו,‬
‫טחנו אותם ומכרו אותם כחלבון.‬
‫בגלל זה אני שמן כל כך.‬
‫נושא הכלים הקודם שלך,‬
‫איך הוא מת?‬
‫הכרת אותו?‬
‫כן.‬
‫ספר לי עליו.‬
‫ובכן, הוא...‬
‫הוא היה בחור טוב.‬
‫ספר לי עליו משהו שלילי.‬
‫טוב...‬
‫הוא מת. לא יודע, זה מוזר לי.‬
‫זו פקודה, נושא כלים.‬
‫בסדר.‬
‫בכנות, אני והאחרים עשינו לו חיים קשים.‬
‫כיסחנו אותו במכות לעיתים קרובות.‬
‫זה לא היה אישי, אתה יודע? פשוט...‬
‫אתה יודע, אנשים בבסיס‬
‫כיסחו אותי במכות כל הזמן.‬
‫הגיע משלוח חדש של טירונים‬
‫ואחד מהם היה מקסימוס.‬
‫אז עלה לי רעיון מצחיק.‬
‫אולי נכסח אותו במכות במקום?‬
‫וזה עבד.‬
‫כן, הייתי ממש פופולרי. זה היה נהדר.‬
‫חבל שהוא לא חי מספיק זמן כדי למצוא מישהו אחר לכסח.‬
‫נשמע לי הוגן.‬
‫אני יודע שאנשים מתים כל הזמן.‬
‫אלה חוקי השממה, אז למי אכפת, נכון?‬
‫בכל זאת.‬
‫זה מצער אותי.‬
‫אל תצטער.‬
‫כמו שאמרת, אלה חוקי השממה.‬
‫בוא נלך, צריך לנצל את אור היום.‬
‫כן.‬
‫אני בא.‬
‫אדם וחברה נשפטים על פי יחסם לאויביהם,‬
‫והנה אנחנו, עם 16 אנשים אלימים במיוחד‬
‫הכלואים בחדר הקריאה שהוסב לכלא באופן זמני.‬
‫זו דילמה אתית שלא הייתה כדוגמתה עד כה.‬
‫לדעתי האישית מדובר בהזדמנות אתית‬
‫להדגים לשוכני פני השטח וזה לזה‬
‫את כוונתנו כשאנחנו אומרים שנבנה עולם טוב יותר.‬
‫תודה, רג'. הצלחת לסובב את זה לכיוון חיובי.‬
‫זה לא כיוון חיובי, זו האמת לאמיתה.‬
‫בסדר.‬
‫אין להתעלם מהעובדה שעלינו להחליט מה לעשות באסירים האלה,‬
‫וזו החלטה שנצטרך לקבל כקולקטיב.‬
‫באופן שהולם את ערכינו המשותפים.‬
‫כן. בסדר.‬
‫לדעתי, לשיחה הזאת יועילו כמה רעיונות ממשיים.‬
‫יודעים מה?‬
‫הבחור הצעיר שוודי חקר הבוקר‬
‫הותיר עליי רושם עמוק.‬
‫זה האיש הנכבד שהראה לי את חור התחת שלו.‬
‫כן, אבל הבנתי מזה שיש לו רצון עז לתקשר.‬
‫להושיט יד מעבר לפער התרבותי.‬
‫זה ניצוץ שנוכל לעבוד איתו‬
‫כדי להפוך אותו לאזרח נהדר.‬
‫בהינתן הירידה המספרית שלנו,‬
‫הפתרון האתי ביותר הוא לשקם את האסירים‬
‫ואז לשלב אותם בחברת הכספת שלנו.‬
‫להבהרה, התהליך הזה לא יתרחש בן לילה.‬
‫לפי מה שראיתי הבוקר, הוא עשוי להימשך שנים.‬
‫- אבל... - אבל נוכל לעשות כל דבר,‬
‫אם נהיה נחושים מספיק.‬
‫כן!‬
‫אני יכול ללמד את הפושטים שייקספיר,‬
‫וכשהם יהיו מוכנים לכך, גם מרלו.‬
‫לא ארצה להביע חוסר רגישות,‬
‫אבל שייקספיר כנראה מתקדם מדי בשביל האנשים האלה.‬
‫אני רוצה להתחיל עם מוסר בסיסי.‬
‫קאנט, מיל וכו'.‬
‫אשמח ללמד אותם מבוא לחדו"א.‬
‫אתה רוצה לומר משהו, נורם?‬
‫לא נראה לי שמתפקידנו לעזור לאנשים האלה.‬
‫- הם רוצחים. - הם לא מכירים דרך אחרת.‬
‫איך הם יכולים, בלי השכלה פורמלית?‬
‫נורם, חבר,‬
‫האמת המרה היא שלא נוכל סתם לשחרר אותם.‬
‫הם מכירים מקרוב את מערכת האבטחה של הכספת.‬
‫אז מה אתה מציע לעשות?‬
‫את מה שהם היו עושים לנו.‬
‫- ואו. - בחייך, נורם.‬
‫נורם הצעיר רק מביע רגשות.‬
‫אני יודעת. גם אני כועסת. כולנו כועסים.‬
‫אבל אני חושבת שתסכים איתי שרצח האסירים האלה‬
‫הוא לא דבר שאנחנו שוקלים ברצינות לעשות.‬
‫אני מסכים.‬
‫אני מצטער. אתם צודקים.‬
‫לא התכוונתי לפקפק במנהיגותך, המפקח.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫רבותיי?‬
‫אפשר לדבר איתכם רגע, בבקשה?‬
‫זה קשור לשבב המים.‬
‫דבר.‬
‫זה מסוג הדברים שהמפקח מקליין העדיף לדבר עליהם בפרטיות,‬
‫טרם הצגתם בפני הקבוצה כולה.‬
‫הוא לא כאן עכשיו, נכון?‬
‫בואו נשמע.‬
‫טוב, בסדר,‬
‫שבב המים נהרס.‬
‫לכספת יש מספיק מים כדי לשרוד חודשיים בלבד,‬
‫אם לא סופרים את האסירים...‬
‫- טוב, בסדר, מספיק. - תודה, בכל אופן.‬
‫זה נורא.‬
‫טוב. הפגישה הסתיימה.‬
‫גם אני עמדתי להגיד "הפגישה הסתיימה", אז...‬
‫זה היה מוצלח.‬
‫לשתות את השתן של עצמנו?‬
‫- נראה לך? - אני לא יודע.‬
‫הם הרגו את בעלי.‬
‫אתה צודק, אתה יודע?‬
‫אם אבא שלך היה כאן, הוא...‬
‫היה עושה את הדבר הנכון.‬
‫אי אפשר לשרוד בלי מים.‬
‫- אתה בטוח בקשר לזה? - כתוב שהיצור כאן.‬
‫- רק רגע. - מה?‬
‫פשוט, זה...‬
‫- טוב... - מה?‬
‫רק עכשיו קלטתי.‬
‫אנחנו בהחלט מתחקים אחר שיקוץ כזה או אחר.‬
‫אני רק לא בטוח...‬
‫אני לא בטוח שאנחנו מתחקים אחר השיקוץ הנכון.‬
‫אידיוט שכמוך.‬
‫זו טעות שלי.‬
‫אם תיתן לי להוביל את המתקפה, אעשה זאת.‬
‫קדימה. אני אביר אחוות הברזל.‬
‫- חזור לחוף. - אבל, אדוני...‬
‫לך!‬
‫תודה, המפקד.‬
‫לעזאזל.‬
‫אדוני!‬
‫אני אחלץ אותך.‬
‫האביר טיטוס!‬
‫אל תילחץ.‬
‫אני נכנס פנימה!‬
‫אני אחלץ אותך!‬
‫אל הניצחון!‬
‫הצלת אותי.‬
‫אתה הצלת אותי קודם.‬
‫זה...‬
‫הראש.‬
‫הראש!‬
‫זה הראש! יש!‬
‫כן!‬
‫יש!‬
‫סיורי קרסט סטודיו, קליפורניה‬
‫אדוני.‬
‫אדוני, בבקשה.‬
‫אני צריכה מים.‬
‫בבקשה.‬
‫מים, מים בכל מקום, ואין אף טיפה לשתות.‬
‫המים לא נשארים כאן נקיים, גברת כספת.‬
‫את תראי.‬
‫זה מה שקרה לך?‬
‫קרינה?‬
‫משהו כזה.‬
‫מקלט הכספת‬
‫קופר האוורד‬
‫טוב, אתה מוכן לפגוש את הבוסים?‬
‫אני אנסה לא להביך אותך.‬
‫לא מבטיח כלום.‬
‫- מר האוורד. - שלום. היי.‬
‫- נעים מאוד לפגוש אותך. - היי, נעים להכיר.‬
‫בשם כל משפחת וולט-טק,‬
‫רצינו לומר כמה אנחנו שמחים‬
‫שבארב הצליחה להפעיל קשרים ולהגיע אליך.‬
‫אתם יודעים, מעולם לא השתתפתי בפרסומת.‬
‫מצד שני, אשתי מעולם לא ביקשה ממני, אז...‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫כאן?‬
‫כן.‬
‫וולט-טק‬
‫תודה. תודה רבה.‬
‫זה... תודה. החליפה הזאת צמודה.‬
‫הדבר הזה באמת חוסם קרינה?‬
‫בהחלט.‬
‫אם יורשה לי לומר...‬
‫כולכם עושים כאן עבודת קודש,‬
‫ובשמם של כל האמריקנים השפויים, אני רק רוצה לומר תודה.‬
‫כן, תודה לכם. כן.‬
‫טוב, בואו נתחיל.‬
‫אולי ככה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אולי ארים אגודל?‬
‫לך על זה, קופ.‬
‫קראת לו "קופ"?‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות גדי לוי‬