‫בפרקים הקודמים‬
‫לא הרבה נשאר נקי כאן למעלה.‬
‫את תראי.‬
‫לא נראה לי שהתפקיד שלנו הוא לעזור לאנשים האלה, הם רוצחים.‬
‫אז מה אתה מציע שנעשה?‬
‫את מה שהם היו עושים לנו.‬
‫וואו.‬
‫הם הרגו את בעלי.‬
‫אם אבא שלך היה כאן, הוא... הוא היה עושה את הדבר הנכון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כל הקטע הזה של פתיחת הדלת ללוסי‬
‫לא התקבל יפה על ידי המועצה.‬
‫מסתבר שאני כבר לא השוער.‬
‫אני צריכה את הראש. זו הדרך היחידה להשיב את אבי. ‬
‫אתה לא יכול להתייחס ככה לאנשים!‬
‫כן? למה לא?‬
‫בגלל כלל הזהב.‬
‫לשממה יש כלל זהב משלה.‬
‫יש חרא העומד בפני הרצון, כל פאקינג פעם מחדש.‬
‫מרפאת וסטסייד‬
‫רוג'ר!‬
‫קוראים לי רוג'ר.‬
‫קוראים לי רוג'ר!‬
‫רוג'ר.‬
‫רוג'ר. קוראים לי רוג'ר.‬
‫קוראים לי רוג'ר.‬
‫היי, רוג'.‬
‫היי.‬
‫מפתיע לפגוש אותך כאן.‬
‫גם אתה מחפש את המבוקש?‬
‫כן.‬
‫לעזאזל!‬
‫איך אתה מרגיש?‬
‫אתה יודע,‬
‫קשה כאן.‬
‫החלקלקים המעצבנים מתייחסים אליי לא יפה.‬
‫אני רואה שיש לך חלקלקה משלך.‬
‫אתה עובר את השינוי?‬
‫כן, אולי.‬
‫אולי.‬
‫היי.‬
‫אין לך במקרה מבחנות, נכון?‬
‫רק שאיפה קטנה, ואוכל לקום על הרגליים.‬
‫אתה יודע שאחזיר לך.‬
‫אני מצטער, רוג'ר. נגמרו לי.‬
‫זה בסדר. אין בעיה.‬
‫אבל אתה והידידה בעלת הפרצוף החלק שלך...‬
‫אולי כדאי שתתפנו מכאן.‬
‫לפני שהמצב יידרדר.‬
‫הצלחתי להימנע מזה.‬
‫עשרים ושמונה שנים מאז שהתחילו לי התופעות.‬
‫חרא!‬
‫אבל לא כמוך.‬
‫אתה החזקת מעמד יותר מכולנו.‬
‫מתי התחלת להסתובב בשממה?‬
‫מזמן.‬
‫זה הרבה מבחנות.‬
‫טוב, תמיד ידעתי להרוויח כסף, רוג'ר.‬
‫תגיד,‬
‫אתה זוכר כמה טעים היה אוכל?‬
‫מק-אנד-צ׳יז של "בלאם-קו".‬
‫גלידה ופאי תפוחים.‬
‫לעזאזל!‬
‫פאי תפוחים.‬
‫את יודעת, אימא שלי שמה...‬
‫למה עשית את זה?‬
‫אתה חולה.‬
‫די, תפסיק! בבקשה! אני...‬
‫אני יודעת שקשה כאן, אבל אתה לא צריך ל...‬
‫אתה לא צריך לנקוט אמצעים...‬
‫אמצעים...‬
‫איך אמרת שקוראים לך?‬
‫לוסי מקליין.‬
‫מקליין.‬
‫טוב, לוסי מקליין,‬
‫לא הכול אפרסקים משומרים וריבה כאן למעלה, חומד.‬
‫לפעמים ברנש אחד צריך לאכול ברנש אחר.‬
‫גם על הכספת שלי עברו תקופות קשות.‬
‫במגפה הגדולה של 77',‬
‫כולם נאלצו להתבודד, ואסור היה לעבוד יחד בחוות.‬
‫אנשים גוועו ברעב.‬
‫אימא שלי ביניהם.‬
‫המשקל של אבא שלי ירד ל-58 ק"ג,‬
‫והוא בכל זאת סירב לעשות משהו כזה.‬
‫מה? מה מצחיק אותך?‬
‫יש מה שאנשים אומרים שהם עשו,‬
‫לעומת מה שהם באמת עשו.‬
‫אני בטוח שאבא שלך היה הראשון בתור בסעודה.‬
‫אני בטוח שהיה לו סינר עם ציור של התחת של השכן שלו.‬
‫איך אתה חי ככה?‬
‫למה להמשיך לחיות?‬
‫טוב, על שאלה טובה אחת מגיעה לך שאלה טובה אחרת.‬
‫למה לעזאזל אני עושה את כל העבודה?‬
‫עכשיו, בואי הנה, גברת כספת.‬
‫בשר תחת מיובש לא מכין את עצמו.‬
‫פולאאוט‬
‫הצביעו לרג' מקפי לתפקיד המפקח‬
‫כדאי לעבוד עם וודי המפקח של העתיד‬
‫- בוקר טוב, וודי. - בוקר, רג'.‬
‫אחלה פוסטרים.‬
‫תודה, רג'. אני מתפעל גם משלך.‬
‫הצלחת?‬
‫שאלתי אותו כל מיני שאלות. מי הוא, אצל מי הוא עובד,‬
‫למה העמיתים שלו חטפו את המפקח מקליין,‬
‫לפי אילו עקרונות ארגוניים הם פועלים, אם בכלל.‬
‫שום דבר?‬
‫מאתיים שנה ללא מגע.‬
‫היצור הזה בטח עבר דברים מחרידים.‬
‫- מה הוא עושה? - לא.‬
‫אדוני, תפסיק בבקשה. אתה תיפצע.‬
‫לך להזדיין!‬
‫כדאי שנרדים אותו שוב.‬
‫כן, למען ביטחונו.‬
‫ננסה שוב מחר.‬
‫הנה אתה. חשבתי שתהיה כאן.‬
‫הכנתי פאי, אם אתה רוצה חתיכה.‬
‫הייתי איתך בפעם הראשונה שטעמת פאי רוברב עם גלידה.‬
‫אהבת מאוד פאי באותו יום.‬
‫באת הנה כדי לדבר איתי על מה שאמרתי באספה.‬
‫למה, לדעתך?‬
‫כי זה הכעיס אנשים.‬
‫את לא אוהבת שאנשים כועסים.‬
‫אבל אתה כן?‬
‫אתה לא היחיד שחש בהיעדרו של אביך.‬
‫אנשים כאן מתאבלים. מבולבלים.‬
‫ובלי אחותך, אתה המקליין האחרון שנותר.‬
‫הקול שלך בעל משקל רב יותר משנדמה לך.‬
‫התחבאתי.‬
‫במהלך הפשיטה, נכנסתי לחלל אחסון והתחבאתי.‬
‫זה מכעיס אותך?‬
‫זה משנה?‬
‫נערים רגילים...‬
‫כשהם מתרגזים, הם פשוט משתינים על קיר.‬
‫כשנערים חכמים כמוך מתרגזים...‬
‫יש לך מזל שלא ראית את ההשלכות של זה.‬
‫רק תהיה זהיר.‬
‫זה כל מה שאני מבקשת.‬
‫עכשיו את מתחילה להבין.‬
‫איך כלל הזהב ההוא מסתדר עם מה שעובר לך בראש עכשיו?‬
‫מה אתה?‬
‫אני את, חומד.‬
‫פשוט תיתני לזה קצת זמן.‬
‫לאן נדמה לך שאת הולכת?‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫הנה את, רוצחת קטנה שכמוך.‬
‫לא!‬
‫מה שקרה הרגע‬
‫הוא חילופי הדברים הכי כנים שהיו בינינו עד כה.‬
‫- היי. - היי.‬
‫קפצתי לבדוק מה שלומך.‬
‫לא משהו, למען האמת.‬
‫קודם איבדתי את לוסי ו...‬
‫אז איבדתי את עבודתי כשוער.‬
‫נכון.‬
‫איך את מתמודדת עם ה...‬
‫מוות של אביו של העובר שלך?‬
‫כנ"ל.‬
‫האמת שסידרתי כמה מהחפצים של ברט ו...‬
‫תהיתי אם תרצה כמה מהם.‬
‫בטח.‬
‫זה כל מה שנותר ממנו.‬
‫הוא היה איש טוב, סטף.‬
‫אתה חושב?‬
‫כמובן. כלומר, מה אפשר לומר?‬
‫טוב...‬
‫הוא שמר יפה על הנעליים שלו.‬
‫זה אחד הדברים המעטים שהוא אהב באמת.‬
‫אם היית מתחיל לדבר איתו על תחזוקת נעליים, הוא...‬
‫הוא לא היה מפסיק לדבר עד שכולם יצאו מהחדר.‬
‫אהבתי אותו כל כך.‬
‫המפלצות האלה לקחו לי אותו.‬
‫זה נורא. אני שונא אותם.‬
‫ירגש אותי מאוד‬
‫אם תיקח את הנעליים של ברט.‬
‫ואו.‬
‫תודה, סטף.‬
‫אני...‬
‫אנסה לנעול אותן.‬
‫יופי. ואת זה.‬
‫ברט.‬
‫לא. אתה יכול להשאיר אותו עליך? כן.‬
‫- כן, בטח. מצטער. - כן.‬
‫מה חשבתי לעצמי?‬
‫ברט.‬
‫- כן, אני ברט. - כן.‬
‫את בחורה רטובה מאוד.‬
‫ברט!‬
‫סופר דופר מארט‬
‫עסקה.‬
‫כן?‬
‫מבחנות בכמות שתספיק לחודשיים‬
‫בתמורה לאישה אחת ללא פגמים.‬
‫כמעט ללא פגמים.‬
‫דרושה בדיקה גופנית לדירוג מצבה.‬
‫שלח אותה פנימה, בבקשה.‬
‫מה יש שם?‬
‫בקרוב תגלי.‬
‫אתה מוכר אותי?‬
‫מצבך לא יהיה טוב יותר אם תישארי כאן.‬
‫עדיף לך לנסות את מזלך בפנים.‬
‫קדימה.‬
‫- ברוכה הבאה! - לכל הרוחות!‬
‫רוחות? אין כאן רוחות.‬
‫רק רובוט סימן ארבע של ג׳נרל אטומיקס אינטרנשיונל.‬
‫זה מה שאני, ונראה שאת אישה.‬
‫בבקשה, אדוני, שמי לוסי מקליין. אבא שלי נחטף, ואני...‬
‫גם אני נחטפתי.‬
‫הוא כאן בחוץ...‬
‫אני רואה שאיבדת אצבע.‬
‫זה לא טוב כלל וכלל.‬
‫נטפל בך. בואי אחריי.‬
‫בסדר.‬
‫אני מתנצל על הבלגן. הזמן טס בזמן האחרון.‬
‫במיוחד מאז שיכולת מעקב הזמן שלי השתבשה במלחמה הגדולה.‬
‫זה בטח היה לפני שבוע לפחות.‬
‫את יכולה בבקשה לשבת על האלונקה שמולך?‬
‫טוב, מה יש לנו כאן?‬
‫שמנה מדי. רקובה מדי. זאת תתאים.‬
‫יש לך מזל שאני לא צריך לחבר לך אגודל.‬
‫ארסנל האצבעות שלנו במצב רע.‬
‫תושיטי לי את היד, בבקשה...‬
‫בסדר, את תרגישי דקירה קטנה.‬
‫- תודה, אני... - חי נפשי.‬
‫אני מעריכה את זה מאוד.‬
‫תקשיב, דג גדול אכל את הראש שלי, והוא נחוץ לי‬
‫- להשבת אבי... - זהו.‬
‫הרבה יותר טוב, נכון?‬
‫- תודה, זה... - אין בעיה.‬
‫זה מרגיש ממש, ממש טוב..‬
‫עכשיו, תעדיפי תחבושת שמכילה סיבים סינתטיים איכותיים,‬
‫כותנה קלאסית, או תערובת סיבים סינתטיים וכותנה?‬
‫יש לך... כותנה אמיתית?‬
‫כמובן. לך אין?‬
‫תודה.‬
‫אתה יודע, ה...‬
‫היצור שהביא אותי לכאן, הוא...‬
‫את נראית עצובה.‬
‫- הוא לא התייחס אליי יפה כל כך. - באמת?‬
‫כשאמרתי לו שהוא לא מציית לכלל הזהב,‬
‫הוא כרך רצועה סביב צווארי והשקה אותי משלולית‬
‫שבטוח הכילה שתן בעלי חיים.‬
‫מעניין.‬
‫חשבתי שאהיה שפחת מין כאן.‬
‫מה? לא, איזה רעיון דוחה!‬
‫אני רק אקצור את אברייך.‬
‫מגש קינוחים מגיע.‬
‫היי, נורם.‬
‫ורוניקה.‬
‫רגע, הם מקבלים עוגת ג'לי?‬
‫אלה ההוראות שקיבלתי.‬
‫מעניין מה אבא שלך היה אומר.‬
‫הוא היה מגיש להם את העוגה בעצמו.‬
‫כן, הוא היה קדוש.‬
‫רוצה?‬
‫אף אחד לא ידע.‬
‫כן, אני אשים את זה במקרר שלי.‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫על רוצח בכלוב‬
‫שמשלם את המחיר על מה שעשיתם לנו.‬
‫על מה שעשיתם לחפים מפשע בכספת 32.‬
‫אני לא יודע מה אנשי כספת 32 זממו,‬
‫אבל הם ממש לא היו חפים מפשע.‬
‫רישומי תקשורת כספת 32‬
‫שלושים ואחת, 32, 33...‬
‫בקשת גישה לרישומי כספת 32...‬
‫בקשת הגישה נדחתה‬
‫נורם. היי.‬
‫- מתחשק לך לצאת מהבית? - כן.‬
‫לכספת 32‬
‫אולי הוא עבד עליי, אבל אחד מהפושטים אמר לי‬
‫שמשהו מוזר קורה בכספת 32.‬
‫אני לא ממש נהנה מזה, נורם.‬
‫- אז למה באת? - האמת, אני לא יודע.‬
‫אולי כי אתה עדיין מאוהב באחותי,‬
‫והשהייה איתי מזכירה לך אותה?‬
‫- זה כל כך אסור. - בוא.‬
‫אתה חייב לראות את זה.‬
‫אסור, אסור, אסור‬
‫אתה רואה?‬
‫מה שקרה כאן התרחש לפני הרבה זמן.‬
‫הנהלה‬
‫סימן החיים האחרון נרשם לפני שנתיים.‬
‫שלום לכם.‬
‫ייתכן שהעכבר הזה יספק לנו תשובות.‬
‫מושבת המכרסמים הזו מכונה אוטופיית עכברים.‬
‫העכברים שחיים בה נהנים מכל טוב.‬
‫אוכלים כמה שהם רוצים, ישנים על שפע של ריפוד.‬
‫אבל בסופו של דבר מתרחש פיצוץ אוכלוסין.‬
‫העכברים רבים על המזון שבעבר קיבלו בשפע,‬
‫ועל המרחב שבעבר היה להם בשפע.‬
‫נואשים לשרוד, הם טורפים זה את זה.‬
‫אם הם כבר היו מתים כשהפושטים הגיעו לכאן,‬
‫מי הרג אותם?‬
‫נראה שהם חנקו זה את זה במו ידיהם.‬
‫זה פשוט לא הגיוני.‬
‫אנחנו יודעים את האמת‬
‫גלידה מחלב טרי מיוצרת במפעל שלנו!‬
‫לוסי.‬
‫לוסי, מתוקה, מה את עושה כאן בחוץ?‬
‫מרתה. קוראים לי מרתה.‬
‫סליחה על ההפרעה. אחת חדשה הגיעה זה עתה.‬
‫לעזאזל.‬
‫כמה מבקשים עליה, סניפ-סניפ?‬
‫שישים מבחנות.‬
‫- שישים זה אפשרי. - מעולה.‬
‫תעבוד עליה עכשיו כדי שתהיה מוכנה לאיסוף הבא.‬
‫רעיון מצוין כמו תמיד, אדוני.‬
‫- תודה, סניפ-סניפ. - סלחו לי, בבקשה.‬
‫רובוט נחמד.‬
‫מאיפה את שוב?‬
‫מעולם לא הייתי שם בעצמי. אני מקווה להגיע לשם בקרוב.‬
‫הגענו. בואי נגמור עם זה, טוב?‬
‫אנחנו לא רוצים לגרום לשותף שלך לחכות.‬
‫אדוני, אתה לא יכול לעשות את זה.‬
‫בבקשה, אני צריכה את האיברים שלי.‬
‫אל תפחדי. חתך קטן, והכול ייגמר.‬
‫אל תזוזי.‬
‫זה לא יכאב בכלל.‬
‫סליחה.‬
‫את... אני... סלחי לי, גברתי. יש משהו...‬
‫אין בעיה בכלל. כל דבר. אני שמח. מה...‬
‫שלום. כל דבר. אין כאן רוחות.‬
‫אברקסו לניקוי הצנרת‬
‫אני תמיד לשירותך.‬
‫לשירותך. לשירותך.‬
‫ידיים למעלה!‬
‫אם תצייתו לי, סניפ-סניפ לא ייפגע.‬
‫זה רובוט מזוין.‬
‫כן, זה כמו להחזיק מזגן כבן ערובה.‬
‫בעצם, מזגן נשמע טוב.‬
‫כן, מזגן זה דבר רציני, אבל הבנת למה התכוונתי.‬
‫לגמרי.‬
‫השאלה היא, האם היא הבינה למה התכוונת?‬
‫כן.‬
‫נראה לי שכן.‬
‫לכן מילאתי את המזרקים שלו בנוזל אברקסו לצנרת.‬
‫סניפ-סניפ, ספר להם מה אברקסו עושה לגוף האנושי.‬
‫אם יש לכם בצנרת סתימה מגעילה,‬
‫תוכלו לסמוך על אברקסו שיפתח אותה.‬
‫הוא רעיל מאוד.‬
‫בסדר, את יכולה לצאת מכאן.‬
‫לא רק אני.‬
‫גם הם.‬
‫היי, תודה!‬
‫כולם, אמרתי!‬
‫גברת, אלה... את לא מבינה.‬
‫אל תפחדו.‬
‫אתם חופשיים. לכו.‬
‫פראי‬
‫אוי, לא.‬
‫מה קרה...‬
‫שלום לך.‬
‫להתראות.‬
‫מרתה. קוראים לי מרתה.‬
‫נכון. קוראים לך מרתה.‬
‫לא.‬
‫מרתה. קוראים לי מרתה.‬
‫בבקשה.‬
‫קדימה, אני יודעת שיש מישהי בפנים. דברי אליי.‬
‫בבקשה!‬
‫סליחה, גברתי.‬
‫אוכל לעזור לך ולשפר את יומך?‬
‫לא, תודה.‬
‫ואו.‬
‫בסדר.‬
‫נראה לי שאפשר לומר בבטחה שהם התחרפנו לגמרי.‬
‫זה עדיין לא מסביר איך הפושטים נכנסו.‬
‫מוות להנהלה‬
‫האנשים האלה היו משוגעים. אם היו כאן ניצולים,‬
‫הם בטח פתחו את הדלת והזמינו את הפושטים פנימה.‬
‫רישומי דלתות הכספת‬
‫כניסה לרישומים...‬
‫כתוב כאן שהדלת נפתחה מבחוץ.‬
‫לא. הם היו צריכים פיפ-בוי כדי לפתוח את הדלת.‬
‫- היה להם. - של מי?‬
‫של אימא שלי.‬
‫מקליין, רוז‬
‫אם אתה לא לוקח כאלה, אתה הופך לאחד מהם?‬
‫ככה זה עובד?‬
‫אולי בסוף איראה כמוך,‬
‫אבל לעולם לא אהיה כמוך.‬
‫כלל הזהב, בן זונה.‬
‫ברצינות?‬
‫הייתי שמח לחלוק איתכם כמה, אבל...‬
‫לא הוזמנתם למסיבה הזאת.‬
‫"האיש מדד-הורס" סרטי קליפורניה קרסט‬
‫מלך הקרינה‬
‫יש אמרה עתיקה בספרדית...‬
‫פירושה, "הוא היה מכוער, חזק ומלא יושרה".‬
‫ובכן, ג'ואי,‬
‫אני נותן לך שניים מתוך שלושה.‬
‫אני מקווה שאתה אוהב טעם של עופרת, קומוניסט בן זונה שכמוך.‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות גדי לוי‬