Před 300 000 lety,
když lidé poprvé kráčeli po této planetě, byl život mnohem jednodušší.
Lidé lovili, jedli, rozdělávali oheň, stavěli příbytky,
našli si partnera, měli rodinu.
Nebylo z čeho si vybírat, takže nebylo co ztratit.
Až někdy na vlastní život při porodu,
při útoku tygra šavlozubého a podobně.
V dnešním Harlemu děláme denně 35 000 vědomých rozhodnutí.
Některá bezvýznamná, jiná dlouhodobá.
Ale tu a tam
jedno rozhodnutí náhle všechno změní.
Neděláme chybu?
Tohle bychom neměli dělat.
Řekni, proč ne?
Máme toho před odjezdem tolik na práci, že jo?
Dnes večer se stěhujeme do Paříže
a určitě na něco zapomínáme.
PŘED PĚTI LETY
Camille?
Moc se strachuješ. Jsme v pohodě. Všechno je hotovo.
Jo, máš pravdu.
I když jsem zapomněl udělat tohle.
Jo.
Nechceme, abys na to zapomněl.
To krásně voní. Co jsi objednal?
Počkat, ty jsi vařil?
Z čeho? Všechno bylo sbalené.
Všechno ne.
Od Iron Chefa jsem se naučil,
že když máš vejce, máš jídlo.
Kde jsi byl, když jsem vyrůstala?
Nikdy jsme neměli v lednici víc než tři věci. Máma nesnášela samoobsluhy.
Prý ji udolávaly.
Čím víc se toho dozvídám o tvé mámě, říkám si, jak jsi z ní vůbec vyšla.
Je to případ.
A to pořádný.
Ozvala se ti vůbec?
Jo, poslala esemesku.
Takže se ještě jednou pokusíme sejít.
Dneska přijede do města.
Už dneska?
Jo.
To je dobrý. Jsem rád, že se pokoušíte setkat.
Dej mi trochu toho jídla,
protože jsem se dneska asi stokrát loučila a pořádně
mi vyhládlo.
Tak jo.
Teď je to schůzka za schůzkou.
Poslyš, Jennifer, řekni Stephenovi,
že Angie Wilsonová poslouchala Sílu 105
celých šest hodin,
a neslyšela v rádiu stoupavé,
přesto vysoce kontrolované vokální pasáže Vplouvám do tebe.
A protože se zdá, že má ve velké oblibě schůzky,
mohla bych odpoledne zaskočit k tobě do kanclu,
abysme osobně probrali jeho priority.
Herdek! Čau!
Haló? Někteří z nás tu bydlí!
Nalaďte si Sílu 105.
Chci se slyšet.
Jo. Ne, samozřejmě.
Jsme rádi, když vám můžeme pomoct vyhnout se těm daním.
Ano, rozhodně. Nashle.
Skvělé načasování.
Končila jsem hovor
s Walterem McDougallem...
Páni, zrovna jsem na něj myslel.
Mohl by si vzít hypotéku,
pokud ji zafixujeme na 3 procentech...
Stále to může považovat za koupi domu,
-i když... -To bude pronajímat.
My dva jsme vždycky sehraní.
Je divné, že mě vzrušuje,
když slyším svou přítelkyni mluvit o financích?
Vzrušovala bych tě ještě, kdybych tohle nedělala?
Co?
Ťuk, ťuk!
Matko!
Dcero. Budoucí zeti.
Mami?
Rád tě zase vidím.
Zavolám ti po obědě.
Dobře.
Jestli mu budeš pořád říkat zeti, než se vysloví,
vyplašíš ho.
Nebo dávám najevo, že byste se měli vzít.
Tak to můžeš.
Nemůžeš sem ale jen tak chodit, kdy se ti zamane.
Promiň, Quinnie.
Ale nemůžu se vynadívat na svoji pracující holku.
V tom kostýmku.
Moc se mi to líbí.
Skvělý chlap, skvělá práce.
Mami, prosím.
Proč se nemůžeš radovat ze svých úspěchů?
Já to dělám.
Jdu na oběd s jedním z nejmladších viceprezidentů
v historii JP Morgan Chase.
Mami, ráda bych s tebou šla na oběd, ale mám toho tolik...
Je mi to líto.
Neomlouvej se za to, že pracuješ.
Jednou budeš ředitelkou v rohové kanceláři
a budeš kdykoli brát svou matku na oběd.
Platí.
Tak já už půjdu.
A popřej Camille šťastnou cestu.
I když zrovna Paříž?
Proč? Ne.
Víš? Já to nechápu.
Nashle, mami.
Quinn Josephová, přejete si?
Takže ženy...
Instalují si o 40 % víc aplikací než muži.
Proč jich pro ně nevytvoříme víc?
Řekněte mi, že někdo má něco pro ženy.
-Jo. -Já něco mám.
Je to speciální kalendář,
který připomíná ženě 24 až 48 hodin předem
začátek jejího menstruačního cyklu.
A nejlepší na tom je,
že to automaticky sdílí se svými kolegy a s manželem,
takže každý ví, kdy bude nejvíc napružená.
Říkám tomu Rudý poplach!
Ano!
-Ano. -Jo.
Takhle právě myslí žena.
Je to tak děsně urážlivé, i když je to pro ženy.
Jako bych tam ani nebyla.
Tak na to kašli. Běž dělat něco jiného.
U Fierce pořád bereme lidi.
Ale neplatíte.
Časopis nějakou dobu zabere.
A v životě potřebuješ peníze.
Už takhle sotva vydělávám na nájem.
A já mám možná řešení.
Fakt?
Koukni se pod hranolky.
Co?
Když jsi šla pro ubrousky, schovala jsem ho,
ale musím se vrátit do práce, takže...
Proboha! Je tohle...
Tyesho May Reynoldsová, jsme spolu rok
a s nikým jiným bych nesdílela život raději než s tebou.
Nastěhuješ se ke mně?
Doopravdy?
Ano, doopravdy.
Napořád.
Ano! Ano!
Ano, ano, ano!
Ano!
Tak už je to tady.
Jak si mám namlouvat, že neodjíždíš,
když ses přišla rozloučit?
Doufám, že tahle paleo dieta zabere.
Víš, jak těžké je objednat 200 gramový steak na desátou ráno?
Rozhodně to zabírá. Vypadáte skvěle.
Jsem akademik. Ty povrchnosti mě nezajímají.
Ale doufám, že budu vypadat skvěle.
Pro chleba bych snad zabila.
Nemáš náhodou v kabelce housku nebo bagetu?
Sakra. Housky mám v druhé kabelce.
Sedni si.
-Takže se loučíš. -Ano.
A víš stoprocentně, že chceš přerušit svoji akademickou kariéru?
Ne. Tohle není přerušení.
Kurzy jsem odučila
a svou diplomovou práci můžu psát kdekoli,
a to „kdekoli” je náhodou v Paříži.
Abych mohla být s Ianem.
Camille...
Teď překračuju hranice mezi studenty a vyučujícím.
Udělala jsem to samé
a moc toho lituji.
V tvém věku jsem už byla vdaná a měla dvě děti.
Své vzdělání jsem přerušila
a mé ambice musely počkat, dokud on byl na medicíně.
Pak byl na stáži a já musela dělat příšernou práci,
jen abychom vyšli s penězi.
Ve skladu, v Rudém humru.
Tam chodím ráda.
Byla jsem zralá na sebevraždu.
A on ani jednou neodvezl děti do školy.
Budovali jsme si život, tak jsem to snášela,
dokud mu ho nevykouřila jedna stážistka.
Blondýna, kozy velké jako dělové koule.
Ale Ian takový není.
Historie je plná žen, které musely začínat znovu,
protože se musely obětovat, aby si muž splnil sen.
Dobře, už nebudu dál mluvit.
Ty víš, co děláš.
Ještě jedna věc.
I když budeš tu diplomku opravdu psát,
a přiznejme si, že je tam velké „kdyby”,
protože Paříž je Paříž. Sex, croissanty...
Ti muži tam jsou tak neotesaní, tak sexy.
To nemá konkurenci.
A i kdybys psala, stejně nemůžeš dělat asistentku,
nemůžeš se stýkat se staršími členy fakulty,
všechny věci, které jsou nezbytné, abys tu získala stálý úvazek jako profesorka.
Není to tvůj sen?
Ano.
Ale podívejte se na sebe.
Vidíte? Stejně jste to zvládla.
Ale jsem moc stará, abych si to užívala!
Přece neodjedeš, když budeme volit první prezidentku!
JSEM S NÍ - HILARY 2016
To je váš nejpřesvědčivější argument.
Vidíš?
Vážně mi budete chybět.
Taky mi budeš chybět, zlato.
Ty jediná ze všech studentů mě neštveš.
-Doktorko Goodmanová. Já... -Ne!
Už mám těch kravin dost.
Dej na sebe pozor.
Mámě - Kde jsi?
Už tu čekám hodinu.
Teď
Máma - Cam, změna plánu. Nasedla jsem na špatný vlak.
Budeme se muset sejít, až se vrátíš.
Užij si tu dovolenou!
Co jsem čekala?
Že mi něco napíše,
nebo že se najednou objeví a rozloučí se?
Jsem tak hloupá.
„Hezkou dovolenou?”
Proč dělá, jako by to byl jen výlet?
-Camille? -Co?
Je v pořádku, že pořád doufáš, že se ukáže.
Děkuju.
Máš mě.
To víš.
Díky, že jsi vším, čím ona nebyla.
Další.
Destinace?
Paříž.
Ano, Paříž.
Bude to úžasné dobrodružství.
-Počkej, až uvidíš, co mám v plánu. -Jejda!
Co tím myslíte?
Platnost pasu vyprší za 5,5 měsíce.
Obnovím to poštou.
Nemůžete odjet, když vám má brzy vypršet platnost, a bez víza.
Máte vízum?
Říkal jsi, že ho nepotřebuješ.
Myslel jsem, že datum konce platnosti znamená datum konce platnosti.
Tak co budeme dělat teď?
Musíme odletět, mám být v pondělí v Paříži.
Jsem na vaší straně. Věřím v úplné odstranění státních hranic
a ve vznik samosprávné, nestátní společnosti bez svévolné zákonnosti.
-Co to sakra je? -Co?
Ale musíte si obnovit pas.
Holky, tohle je divný pocit.
Jako by nám chybělo srdce.
-Tak uhozený. -Prosím tě.
Pořád si myslím, že se ukáže.
Můžeme jet na letiště a překvapit ji.
To je fakt.
Může nás tam vzít řidič.
Řekla jsi mu právě „řidič”?
Včera jsme se s ní loučily každá snad desetkrát.
A naposled jsme jí slíbily jasnou distanci.
-Ale za kým teď budeme chodit pro radu? -Jo.
Jasně že ke mně.
Jsem připravená stát se Camille číslo 2.
Budu vám naslouchat.
Dobře, nová Camille.
Vy víte, jak tuhle práci nesnáším, že jo?
Ano, to víme. To víme.
Tye, to je neslušné.
Nikdo ti neříkal, abys tu nudnou práci brala.
Vidím, jak Ian jde za svým snem
a závidím mu.
Mám to taky udělat?
Je šílené udělat takovou náhlou změnu?
Já tě chápu.
Procházím si tím samým!
Melissa mě požádala, ať se k ní nastěhuju.
Páni. To je úžasné!
Jo, láska!
Ale jak se můžu k něčemu zavázat, aniž bych zavřela dveře?
Za čím? Jaké dveře?
Nic.
Chci říct, měla by dát výpověď?
Mám se k ní nastěhovat?
Haló? Nová Camille?
Mně je to u zadku.
Síla 105 nehraje můj singl.
O tom bysme měly mluvit, vy nudný baby.
-Jsme na to samy. -Jo.
Takže zpátky ke Camille.
Pojďme udělat tu věc, které se nejvíce bojíme,
bez ohledu na riziko.
Volání... BJ. Brandon J.
Haló? Haló?
Dvakrát za den? Co se to děje?
Mami, zavolala jsem tě sem,
protože ti chci oznámit, že...
odcházím z práce.
Cože?
Dala jsem výpověď.
Po tom, co jsem odešla?
Musela jsem. Je mi to líto. Byla jsem zoufalá.
Nemám slov.
Máš jinou práci?
Ne, ještě ne.
Ale mám našetřeno, takže s tím na čas vystačím.
Proč jsi odešla, když nemáš nic jiného?
Protože... Chci začít podnikat.
Ne! Ne!
Ano, mami.
Ne. Ano.
Ano. Podívej, chápu to.
Milovala jsi mě proto,
že ses konečně mohla chlubit
svým přátelům, že pracuju jako viceprezidentka v Chase
a že mám fajn přítele.
Ale mami, tu práci jsem nenáviděla.
Není to moje poslání.
Styď se.
A aby bylo jasno,
miluju na tobě úplně všechno.
Jsi moje dítě.
A ta práce, vlastně jakákoli práce, se mi líbila,
protože ses sama uživila.
Vydělávala sis vlastní peníze.
Odpusť, že poukazuju na zjevnou ironii,
že ty mě poučuješ o vydělávání vlastních peněz.
Proto, že spoléhám na peníze tvého otce,
jsem byla tak hrdá.
Vím, co tohle uspořádání dokáže.
Já mu to mám za zlé, on zas mně.
Sice se milujeme,
ale peníze tam vždy figurují.
A teď to takhle bude i mezi námi.
Ne, mami. Mám podnikatelský plán a taky peníze do začátku.
Sledovala jsem tvého tátu před tím,
než se mu začalo dařit.
Do začátku podnikání potřebuješ spoustu peněz.
A když budeš mít potíže,
obrátíš se zase na nás,
a v tu chvíli se všechno změní.
No,
až bude moje tělocvična pro děti úspěšná,
přijmu tvoji omluvu.
A až přijdeš žádat o peníze, já přijmu tu tvoji.
Stephene? Haló?
Nezvedáš mi telefon?
Co sakra?
Já tě vidím.
No jo.
Promiň, že jsem ti nevolal,
když tu řeším rozpuštění svý sekce.
Počkat. Rozpuštění?
Sekce se ruší.
Vím, co to znamená.
Proč jsem o tom neslyšela?
Přečti si zprávy. Procházíme fúzí.
Shade Room má vysoký stupeň pohotovosti,
protože Tamar vyrazili z The Real.
Tady o tom nic není.
Takže... na koho se mám teď obracet?
Nechávají si jen pár vybraných umělců.
Já jsem vybraná.
Nejsi, Angie.
Už nemáš smlouvu.
Co tím sakra myslíš?
Už nejsem hlas týhle generace?
Už neukazujete holky s tmavou pletí, co můžou mít kariéru jako Beyoncé?
Je konec, Angie.
Ne! Vplouvám do tebe by se stala hitem.
Sám jsi řekl, že mi ta písnička vychází z duše.
Musíme... Musíme to album dokončit!
Žádné album nebude!
Ani žádný hit! Asi jsi neměla říkat našemu zástupci,
že neví, co říká,
a že vydal singl, který jsi nenapsala.
Nikdo nehraje Vplouvám do tebe,
protože se nikomu nelíbí.
Tak vydejte ten druhý.
-Rozjeď to. -Nikdo už do tebe neinvestuje ani floka.
Jo, a do večera musíš opustit ten byt ve městě.
Můj byt ve městě.
Ne, byt společnosti.
Musíš se vystěhovat.
A já jim říkám...
Ne. Nenuť mě volat ochranku.
Tak vy si teď můžete dovolit ochranku.
Ty lháři.
Počkej, až tě rozcupuju ve svých pamětech.
Zboř celou horu.
Běsni, řvi a křič.
-Co šílíš? -Nech mě!
Můžu na vás počkat a pak vás vysadím, kde budete chtít.
Haló? Někteří z nás tu bydlí!
Až se ke mně nastěhuješ,
budeme pořád prát odděleně. Nerada skládám prádlo.
Co je ti?
Musím ti něco...
Nikdy jsem to nikomu neřekla.
Teď mě děsíš.
Ne, není to nic děsivého.
Jen to stěhování budu muset odložit.
Musím se zbavit starého života, než budu moct začít nový.
To mě mate ještě víc.
Mel...
Já jsem...
tak trochu
vdaná.
Ty...
Cože?
Já vím, já vím.
Ani moje kámošky to nevědí.
Před vejškou jsem ještě byla v Georgii a nechtěla jsem tam být.
A byla jsem lesba a taky jsem to nechtěla.
-Jmenuje se Brandon... -Chlap?
-Ano. -Paráda.
Teď je to hloupé, ale...
Žádné jiné lesby jsem neznala.
Ani jsem si nemyslela, že je to možné.
A on byl můj nejlepší přítel na střední škole.
Jednou jsme byli spolu a začali jsme se líbat.
Moje první pusa.
Nevěděla jsem, co mám cítit... Necítila jsem...
Nic.
Jako bych seděla na druhé straně místnosti
a dívala se, jak ho líbám, a myslela si, že je celkem fajn.
Mohli bychom se vzít a být normální
a všechno to, co jsem cítila k ženám, by...
Nevím, asi že bych se přes to přenesla.
Ale samozřejmě takhle to nefunguje.
Bylo to jen čím dál vypjatější.
Chtěla jsem mu to říct.
Zkoušela jsem to asi milionkrát.
Ale on byl tak milý.
Mluvil jen o naší budoucnosti a o všem, co bychom mohli dělat.
Nemohla jsem mu ublížit.
Takže jsi prostě utekla?
A nikdy jsem nelitovala.
Nenapadlo tě, že mu tím ublížíš?
Já vím... Já vím.
Vidíš? Proto jsem o tom nikomu neřekla.
Ale já tě miluju a...
a chci být upřímná, abychom se mohly posunout kupředu.
Je mi líto, Tye.
Víc jsi to podělat nemohla.
Tys to přede mnou tajila?
Celou tu dobu?
Dlouho jsem se cítila provinile.
Ale ne dost na to, abys s tím něco udělala?
To je příšerně sobecké.
A co se stane, když začneš vyšilovat se mnou?
Probudím se a ty budeš pryč?
Zlato, ne. To...
To by se fakt nikdy nestalo.
Jo.
Vsadím se, že tvůj manžel si myslel totéž.
Já... Jo, já...
Potřebuju pauzu.
Prozatímní pauzu, nebo...
Musím jít.
Prosím tě, nedělej to!
Do hajzlu!
Tohle trvá věčnost.
Jo.
Budeš na mě dál naštvaná?
Ne, to nic, jsem jen unavená.
Zvládnu to sám.
Nechceš se jít domů vyspat?
Ložní prádlo jsme sbalili. Podnájemník přijde dopoledne,
tak by bylo divné, kdybych tam byla.
Kdyby se tam objevil,
řekni mu, že odlétáme hned, jak tohle vyřešíme.
Pochopí to, plány se mění.
Ne, Iane. Plány se nemění.
Lidi to podělají, a to mění plány.
Máš naprostou pravdu.
Ale nikdy jsem o ničem takovém neslyšel.
Proč mít falešné datum konce platnosti?
To se dalo vygooglit.
Ale ani ty jsi to nevěděla.
Proč to svaluješ na mě? Vždycky?
Musím být zodpovědná, aby všichni ostatní mohli měnit plány?
Celý život jsem se musela vypořádávat s matkou, co pořád měnila plány
bez ohledu na mě.
Jen... Dýchej.
Nechci dýchat!
Chci se držet toho pitomýho plánu!
Až na to, že najednou měním celý svůj kariérní plán.
-Kruci. Jsem snad moje matka? -Nikdo není tvoje matka kromě tvé matky.
Co kdybys zapomněl vyzvednout
naše dítě kvůli změně plánu?
Takže teď máme děti?
Já nevím, máme?
Nebo se nám je sociálka chystá vzít?
Camille.
Kde budeme bydlet?
U hostitelské rodiny.
-Jak dlouho? -Jen...
Jak dlouho budeme v něčím pokoji pro hosty?
Zaručí ti šéfkuchař práci?
Teď to přeháníš.
Ano, protože tuhle nepředvídatelnost nesnesu!
Další.
Dobrý den.
Chcete to urychlit?
Ano, madam. Mám let.
Měli jsme let. Zmeškali jsme ho. Protože plány se mění.
To mi povídejte.
To bude 1 000,12 dolarů za obnovu přes noc.
Tisíc dolarů?
Netušil jsem, že to bude tak drahé.
Další věc, co se dala vygooglit.
Dej jí svou kreditku.
Je vyčerpaná.
Cože?
Co jsi kupoval?
Víš co, to je v pořádku.
Postarám se o to. Jako obvykle.
Dejte 600 dolarů na tuhle kartu a zbytek na tuhle kartu.
Kdyby to nevyšlo, dejte 250 na tuhle
a zbytek na tuhle.
Pokud jde o rozhodnutí, o ta opravdu velká,
mohou být tak náročná,
že učinit je vám někdy trvá celý život.
Historie je plná žen, které musely začínat znovu,
protože se musely obětovat, aby si muž splnil sen.
Nebo to někdy trvá jeden den...
Ahoj. Prošla ses hezky?
Najednou měním celý svůj kariérní plán.
Sakra. Jsem snad moje matka?
A někdy kvůli svému životu...
Tuhle nepředvídatelnost nesnesu!
Kvůli tomu dni...
A moc toho lituji.
Se rozhodnete...
Taxík tu bude asi za dvě minuty.
Já nejedu.
-Během okamžiku. -Cože?
Je mi to líto.
Vím, že je to...
Já prostě nemůžu.
Počkej, zlato.
Ne. Byla jsem celou noc vzhůru a...
Ta věc s pasem přišla vhod,
protože jsem měla možnost o tom přemýšlet.
Opravdu si to promyslet.
Takže ty měsíce, co ses rozhodovala, to nebylo...
To nebylo přemýšlení?
-Po jedné stresující noci... -Nech toho.
Vím, jak to zní.
Cítím se jako...
bych se vracela do chaosu, protože na ten jsem zvyklá.
Zlato, Paříž není chaos...
Pro tebe ne.
Ty jdeš za svým snem.
Ale jak do toho zapadám já?
Ty jsi ta největší část mého snu.
Ty jsi...
Ale prostě odjet, opustit život, který chci tady?
Své přátele, svoji práci, svůj dům...
To není nic pro mě.
Takže i kdybych měla jet, nebyla bych to já.
Možná že bych si Paříž užívala,
ale nemůžu jen tak opustit...
všechno kvůli neznámé budoucnosti s tebou.
Ty musíš udělat, co je nejlepší pro tebe,
a já to, co je nejlepší pro mě.
A co to, co je správné pro nás?
Víš, co je šílené? To „nás”.
To, kým jsme byli,
skončilo, když jsi zničil náš život tady.
Potřebuju stabilitu, Iane.
Takže ty... Nejedeš a rozcházíš se se mnou?
A ničí mě to!
Ale vztah na dálku, skypování
a svátky, když si to můžeme dovolit?
To by bylo polovičaté.
To „nás”...
A „my”...
Zasloužíme si víc než to.
Takže běž za svým snem...
Opravdu doufám, že ti to vyjde.
Rveš mi srdce.
Rvu ho i sobě.
Překlad titulků: Ivana Ragusa
Kreativní dohled Kateřina Hámová