‫הארלם‬
‫לפני 300 אלף שנים,‬
‫כשבני האדם התהלכו לראשונה על כוכב הלכת הזה, החיים היו פשוטים בהרבה.‬
‫אתה צד, אוכל, מדליק מדורה, בונה בית,‬
‫מוצא אדם, מקים משפחה.‬
‫לא היה במה לבחור, אז לא היה מה להפסיד.‬
‫מלבד אולי החיים שלך בלידה,‬
‫או במתקפת טיגריס שנחרבי או משהו.‬
‫בהארלם של היום, אנחנו מקבלים 35,000 החלטות מודעות בכל יום.‬
‫חלקן חסרות משמעות, חלקן משפיעות לאורך זמן.‬
‫אבל מדי פעם בפעם,‬
‫יש החלטה אחת ביום אחד שמשנה הכול.‬
‫האם אנחנו עושים טעות?‬
‫אסור לנו לעשות את זה.‬
‫מה זאת אומרת? למה לא?‬
‫יש לנו המון עבודה לפני שנצא לדרך, נכון?‬
‫אנחנו עוברים לפריז הלילה.‬
‫בטח שכחנו משהו.‬
‫לפני חמש שנים‬
‫קמיל?‬
‫מותק, את דואגת יותר מדי. הכול טוב. סיימנו הכול.‬
‫כן, אתה צודק.‬
‫אבל שכחתי לעשות את זה.‬
‫כן.‬
‫אנחנו לא רוצים שתשכח לעשות את זה.‬
‫הריח טוב. מה הזמנת?‬
‫רגע, בישלת?‬
‫עם מה? הכול היה ארוז.‬
‫לא הכול.‬
‫למדתי מ"שף הברזל"‬
‫שאם יש לך ביצים וכל דבר אחר, יש לך ארוחה.‬
‫איפה היית בילדות שלי?‬
‫מעולם לא היו לנו יותר משלושה דברים במקרר, ואימא שלי שנאה את הסופר.‬
‫סופרים "הציפו" אותה.‬
‫ככל שאני לומד יותר על אימא שלך, אני לא מבין איך יצאה ממנה בחורה כמוך.‬
‫היא קורעת.‬
‫יותר כמו הורסת.‬
‫היא בכלל חזרה אלייך?‬
‫כן, היא סימסה.‬
‫אז אנחנו ננסה, שוב, להיפגש.‬
‫היא תבוא היום ברכבת.‬
‫זה די ברגע האחרון.‬
‫כן.‬
‫אבל זה טוב. אני שמח שאתן נפגשות.‬
‫תן לי לאכול קצת‬
‫כי יש לי מאה פרידות היום, והרעב הזה...‬
‫הולך וגובר.‬
‫טוב.‬
‫עכשיו יש לו פגישות רצופות.‬
‫תקשיבי, ג'ניפר, תגידי לסטיבן‬
‫שאנג'י וילסון האזינה ל"פאוור 105"‬
‫במשך שש שעות מזוינות‬
‫ולא שמעה את קולה הדואה,‬
‫אך מדויק טכנית, שר את "זורמת לתוכך" ומפאר את גלי האתר בנוכחותו.‬
‫ומשום שנראה שהוא אוהב פגישות כל כך,‬
‫אולי כדאי שאבוא למשרד שלכם אחר הצהריים‬
‫ואנהל איתו שיחת פנים אל פנים כדי לדבר על סדר העדיפויות שלו.‬
‫כלבה! ביי!‬
‫הלו? אנשים גרים פה!‬
‫תעביר ל"פאוור 105".‬
‫כדאי שאשמע את עצמי.‬
‫כן. לא, כמובן.‬
‫אנחנו תמיד שמחים לעזור לך להימנע מהמיסים האלה.‬
‫כן, לגמרי. ביי-ביי.‬
‫תזמון מושלם.‬
‫סיימתי שיחת טלפון‬
‫- עם וולטר מקדוגל... - מקדוגל.‬
‫וואו, מטורף, בדיוק חשבתי עליו.‬
‫הוא יוכל לקחת משכנתה שנייה,‬
‫אם תנעלי אותה בשלושה אחוזים...‬
‫הוא עדיין יראה בזה הלוואה לרכישת בית,‬
‫- אפילו אם הוא... - ישכיר את הנכס.‬
‫אתה ואני תמיד באותו ראש.‬
‫זה מוזר שלשמוע את החברה שלי‬
‫מדברת על עניינים כלכליים מדליק אותי?‬
‫הייתי מדליקה אותך אם לא הייתי עושה את זה?‬
‫מה?‬
‫טוק-טוק!‬
‫אימא!‬
‫בתי. חתני לעתיד.‬
‫אימא!‬
‫טוב לראות אותך שוב.‬
‫אתקשר אליך כשאסיים.‬
‫טוב.‬
‫אם תמשיכי לקרוא לו "חתן" לפני שיציע נישואים,‬
‫תבריחי אותו.‬
‫או שאגרום לנישואים.‬
‫את זה את יכולה לעשות.‬
‫אבל את לא יכולה פשוט לצוץ כאן בכל רגע שמתחשק לך.‬
‫אני מצטערת, קוויני.‬
‫אני פשוט חייבת לראות את בתי העובדת.‬
‫תראי אותך בחליפת החצאית שלך.‬
‫אני אוהבת את זה.‬
‫גבר מושלם, עבודה מושלמת.‬
‫אימא, בבקשה.‬
‫למה את לא יכולה לחגוג את ההצלחות שלך?‬
‫אני חוגגת.‬
‫באתי לאכול ארוחה עם אחת הסמנכ"ליות הכי צעירות‬
‫בהיסטוריה של ג'יי פי מורגן צ'ייס.‬
‫אימא, הלוואי שיכולתי לצאת איתך לאכול, אבל פשוט יש לי כל כך הרבה...‬
‫אני מצטערת.‬
‫אל תתנצלי על זה שאת עובדת.‬
‫בבוא היום תהיי מנכ"לית במשרד פינתי‬
‫ותיקחי את אימא שלך לאכול מתי שתרצי.‬
‫סגרנו.‬
‫טוב, אני הולכת.‬
‫ותמסרי לקמיל נסיעה טובה.‬
‫למרות שפריז, באמת?‬
‫כלומר, למה? עכשיו?‬
‫את יודעת? אני לא מבינה את זה.‬
‫ביי, אימא.‬
‫קווין ג'וזף, איך אוכל לעזור?‬
‫בואו נראה. נשים...‬
‫הן מתקינות 40 אחוזים יותר אפליקציות מגברים.‬
‫למה אנחנו לא בונים יותר בשבילן?‬
‫תגידו לי שלמישהו יש משהו לנשים.‬
‫כן. לי יש משהו.‬
‫אז זה לוח שנה מיוחד‬
‫שמזכיר לאישה 24 עד 48 שעות‬
‫לפני תחילת המחזור החודשי שלה.‬
‫והחלק הכי טוב,‬
‫הוא משתף את זה אוטומטית עם עמיתיה, עם בעלה,‬
‫כך שכולם ידעו מתי היא עומדת להיות כלבה גדולה.‬
‫אני קורא לו, "כוננות אדומה"!‬
‫כן!‬
‫- כן. - כן.‬
‫רואה, ככה זה לחשוב כמו אישה.‬
‫זה מעליב כל כך, אפילו כשזה מיועד לנשים.‬
‫זה כאילו אני בכלל לא שם.‬
‫אז זין על זה. תעשי משהו אחר.‬
‫מחפשים עובדים חדשים ב"פירס".‬
‫אבל אתם לא משלמים.‬
‫מגזינים דורשים זמן.‬
‫והחיים דורשים מזומן.‬
‫בקושי יש לי כסף לשכירות במצב הנוכחי.‬
‫וייתכן שיש לי פתרון לזה.‬
‫באמת?‬
‫תבדקי בצ'יפס.‬
‫מה?‬
‫כשהלכת להביא מפיות, החבאתי אותו,‬
‫אבל אני חייבת לחזור לעבודה, אז...‬
‫אלוהים! זה...‬
‫טיישה מיי רנולדס, אנחנו יחד שנה,‬
‫ואין אף אחד אחר שאני רוצה לחלוק איתו את חיי.‬
‫תעברי לגור איתי?‬
‫באמת?‬
‫כן, באמת.‬
‫לנצח.‬
‫כן! כן!‬
‫כן, כן, כן, כן!‬
‫כן!‬
‫היי. זהו זה.‬
‫איך אוכל להמשיך להתכחש לכך שאת עוזבת‬
‫אם את באמת נפרדת לשלום?‬
‫נ.ב. כדאי שהפלאו המחורבן הזה יעבוד.‬
‫את יודעת כמה קשה לארגן משלוח של סטייק במשקל 225 גרם ב-10:00 בבוקר?‬
‫זה עובד בוודאות, כי את נראית נהדר.‬
‫אני אקדמאית. לא אכפת לי מהחרא השטחי הזה.‬
‫אבל תודה לאל, כדאי מאוד שאיראה טוב.‬
‫הייתי ממש הורגת בשביל לחם.‬
‫אין לך במקרה לחמנייה או בגט בתיק שלך?‬
‫לעזאזל. הלחמניות בתיק השני שלי.‬
‫שבי.‬
‫- טוב, כאן אנחנו נפרדות. - כן.‬
‫ואת בטוחה ב-100 אחוזים שאת רוצה לקטוע את הקריירה האקדמית שלך?‬
‫לא. זאת לא קטיעה.‬
‫סיימתי את הקורסים שלי,‬
‫עכשיו אני צריכה לכתוב דוקטורט, ואוכל לעשות את זה בכל מקום,‬
‫ובמקרה, "כל מקום" הוא פריז.‬
‫כדי שאוכל להיות עם איאן.‬
‫קמיל...‬
‫אני חוצה כל גבול שיש בין מורה לתלמיד.‬
‫עשיתי את אותו הדבר...‬
‫ואני מתחרטת על זה כל כך.‬
‫בגילך כבר הייתי נשואה עם שני ילדים.‬
‫שמתי את ההשכלה שלי בהשהיה,‬
‫המטרות שלי היו בהשהיה בזמן שהוא למד רפואה.‬
‫ואז הייתה לו ההתמחות שלו ועבדתי בעבודות נוראיות‬
‫רק כדי לגמור את החודש.‬
‫"קינקו'ס", הייתי מארחת ב"רד לובסטר".‬
‫אני אוהבת את "רד לובסטר".‬
‫בחייך, היה מיותר להתאבד.‬
‫בינתיים, הוא אפילו לא לקח את הילדים פעם אחת לביה"ס.‬
‫בנינו חיים משותפים אז סבלתי בשקט‬
‫עד שאחת המתמחות מצצה לו בשקט.‬
‫בלונדינית, ציצים גדולים כמו כדורי תותח.‬
‫אבל איאן, הוא לא כזה.‬
‫ההיסטוריה זרועה בנשים שנאלצו להתחיל מחדש‬
‫כי הן נאלצו להקריב למען חלומו של גבר.‬
‫טוב, לא אומר עוד.‬
‫את ילדה גדולה שיודעת מה היא עושה.‬
‫רק עוד דבר אחד.‬
‫אפילו אם תישארי על המסלול עם כתיבת התזה שלך,‬
‫ונדבר בכנות, זה "אם" גדול,‬
‫כלומר, בואי נדבר בכנות. זאת פריז. סקס, קרואסונים...‬
‫הגברים שם דוחים כל כך שזה סקסי.‬
‫מה יכול להתחרות בזה?‬
‫אפילו אם כן תכתבי, עדיין לא תהיי מתרגלת,‬
‫לא תוכלי לבלות עם חברי הסגל הבכירים,‬
‫כל הדברים שאת צריכה כדי לקבל פה קביעות.‬
‫זה לא החלום שלך?‬
‫זה כן.‬
‫אבל תסתכלי עלייך.‬
‫רואה? את עדיין הצלחת.‬
‫אבל אני זקנה מכדי ליהנות מזה!‬
‫את לא רוצה לעזוב כשאנחנו עומדים לבחור בנשיאה הראשונה שלנו!‬
‫אני איתה הילארי 2016‬
‫זה אולי הטיעון המשכנע ביותר שלך.‬
‫רואה?‬
‫אני באמת אתגעגע אלייך.‬
‫גם אני אתגעגע אלייך, מותק.‬
‫את התלמידה היחידה שלי שלא עצבנה אותי.‬
‫- ד"ר גודמן, היי. אני... - לא!‬
‫אני לא סובלת את הזיבולים האלה.‬
‫תשמרי על עצמך, ילדונת.‬
‫אל: אימא - איפה את?‬
‫אני כאן כבר שעה.‬
‫עכשיו‬
‫אימא - היי קאם, שינוי בתוכנית. עליתי לרכבת הלא נכונה.‬
‫פשוט נתראה כשתחזרי.‬
‫תיהני בחופשה שלך!‬
‫למה ציפיתי?‬
‫שהיא תסמס משהו,‬
‫או תופיע פתאום ותיפרד ממני?‬
‫אני טיפשה כל כך.‬
‫באמת, "חופשה נעימה"?‬
‫למה היא מתנהגת כאילו זו נסיעה קצרה?‬
‫- קמיל? - מה?‬
‫זה בסדר שאת עדיין מקווה שהיא תבוא.‬
‫תודה.‬
‫אני תומך בך.‬
‫את יודעת את זה.‬
‫תודה שאתה כל מה שהיא לא הייתה.‬
‫הבא בתור?‬
‫יעד?‬
‫פריז.‬
‫כן. פריז.‬
‫זו תהיה הרפתקה מדהימה.‬
‫- חכי שתראי מה תכננתי לך. - אוי!‬
‫מה "אוי"?‬
‫התוקף שלו פג בעוד 5.5 חודשים.‬
‫אחדש אותו בדואר.‬
‫לא נוכל לתת לך לעזוב עם דרכון שיפוג בקרוב, וללא ויזה.‬
‫יש לך ויזה?‬
‫אמרת שלא צריך.‬
‫חשבתי שתאריך תפוגה משמע תאריך תפוגה.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫אנחנו חייבים לעלות לטיסה הזאת, להיות בפריז עד יום שני.‬
‫תשמעו, חבר'ה, אני בצד שלכם. אני מאמינה בהשמדה המוחלטת של גבולות לאומיים‬
‫לטובת חברה ריבונית ללא נתינות בהיעדר שלטון חוק שרירותי.‬
‫- מה זה, לעזאזל? - מה?‬
‫אבל אתה חייב לחדש את הדרכון שלך.‬
‫אוף, זו תחושה מוזרה.‬
‫זה כאילו הלב שלנו חסר.‬
‫- נדוש כל כך. - נו, באמת.‬
‫אני כל הזמן חושבת שהיא תצוץ.‬
‫אפשר להפתיע אותה בשדה התעופה.‬
‫אנחנו חייבות.‬
‫נהג יכול לקחת אותנו.‬
‫את פשוט קוראת לו "נהג"?‬
‫נפרדנו ממנה עשר פעמים נפרדות אתמול.‬
‫ובפעם האחרונה הבטחנו לה שזהו.‬
‫- אבל למי נפנה עכשיו בשביל עצות? - כן.‬
‫הלו? אליי, כמובן.‬
‫אני מוכנה להיות קמיל 2.0.‬
‫זו פאת ההקשבה שלי.‬
‫בסדר, קמיל החדשה.‬
‫אז אתן יודעות שאני אומללה בעבודה הזאת, נכון?‬
‫כן, בהחלט. הו, בהחלט.‬
‫טיי, זה לא מנומס.‬
‫אף אחד לא אמר לך לקחת את העבודה המשעממת הזאת.‬
‫אני רואה שאיאן הולך ורודף אחר החלום שלו‬
‫ואני קצת מקנאה.‬
‫גם אני אמורה לעשות את זה?‬
‫מטורף לעשות שינוי פתאומי כזה?‬
‫יו, אני מבינה אותך.‬
‫אני עוברת דבר דומה!‬
‫מליסה ביקשה שאעבור לגור איתה.‬
‫אלוהים. זה מדהים!‬
‫יש, אהבה!‬
‫אבל איך אוכל להתחייב למשהו בלי לסגור את הדלת?‬
‫של מה? איזו דלת?‬
‫שום דבר.‬
‫כלומר, היא צריכה להתפטר?‬
‫שאעבור לגור איתה?‬
‫הלו? קמיל החדשה?‬
‫על הזין שלי.‬
‫"פאוור 105" לא מנגנים את השיר שלי.‬
‫על זה צריך לדבר, כלבות משעממות.‬
‫- אנחנו לבד. - כן.‬
‫אז כשאני מתעלת את קמיל,‬
‫אני אומרת, בואו נעשה את מה שאנחנו הכי פוחדות ממנו,‬
‫יהיה הסיכון אשר יהיה.‬
‫מתקשר... בי-ג'יי ברנדון ג'יי‬
‫הלו?‬
‫פעמיים ביום? מה קורה פה?‬
‫טוב, אימא, אני הזמנתי אותך לכאן‬
‫כי רציתי שתדעי שאני...‬
‫התפטרתי מהעבודה.‬
‫את מה?‬
‫התפטרתי.‬
‫אחרי שעזבתי?‬
‫הייתי חייבת. אני מצטערת. הייתי אומללה.‬
‫אני המומה.‬
‫מצאת עבודה אחרת?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫אבל חסכתי קצת כסף, אז אהיה בסדר לזמן מה.‬
‫למה התפטרת בלי עבודה אחרת?‬
‫כי... אני רוצה לפתוח עסק משלי.‬
‫לא!‬
‫אימא, כן.‬
‫לא. כן.‬
‫כן. תראי, אני מבינה.‬
‫הסיבה שאהבת אותי‬
‫היא שקיבלת הזדמנות להשוויץ בי,‬
‫סוף סוף, מול כל חברייך, בעבודה שלי כסמנכ"לית בצ'ייס,‬
‫ובחבר הנחמד שלי.‬
‫אבל אימא, אני שנאתי את העבודה הזאת.‬
‫היא לא הייעוד שלי.‬
‫תתביישי לך.‬
‫ולמען הפרוטוקול...‬
‫אני אוהבת כל מה שקשור בך.‬
‫את הילדה שלי.‬
‫ואהבתי את העבודה הזאת, או כל עבודה,‬
‫כי פרנסת את עצמך.‬
‫הרווחת את הכסף שלך לבד.‬
‫תסלחי לי אם אצביע על האירוניה הברורה‬
‫בכך שאת מטיפה לי על להרוויח כסף משלי?‬
‫רק כי אביך הוא מקור הכסף שלי‬
‫הייתי כל כך גאה.‬
‫אני יודעת מה הדינמיקה הזאת עושה.‬
‫אני נוטרת לו טינה והוא לי.‬
‫אנחנו אוהבים זה את זה,‬
‫אבל הכסף תמיד מהווה סלע מחלוקת.‬
‫ועכשיו זה יהיה כך איתנו.‬
‫אימא, לא. יש לי תוכנית עסקית וגם כסף התחלתי.‬
‫קווין, צפיתי באבא שלך עובר את זה‬
‫לפני שהתחיל להצליח.‬
‫צריך הרבה כסף כדי להקים עסק.‬
‫וכשיהיה קשה,‬
‫את תחזרי אלינו,‬
‫ובשלב הזה, דברים ישתנו.‬
‫טוב,‬
‫כשחדר הכושר שלי לילדים יצליח,‬
‫אקבל את התנצלותך.‬
‫וכשתבואי לבקש כסף, אקבל את ההתנצלות שלך.‬
‫סטיבן? הלו?‬
‫לא תענה לשיחות ממני?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫תן לי קצב‬
‫אני רואה אותך.‬
‫שיהיה.‬
‫סליחה שלא יכולתי לחזור אלייך‬
‫בזמן שהתמודדתי עם פירוק המחלקה שלי.‬
‫יו, רגע. פירוק?‬
‫המחלקה נסגרת.‬
‫אני יודעת מה זה אומר.‬
‫למה לא שמעתי על זה?‬
‫תקראי בחדשות. יש מיזוג.‬
‫"שייד רום" עסוק בדיווחים‬
‫על פיטורי תמר ברקסטון מ"דה ריל".‬
‫כלום על המקום הזה.‬
‫אז... מי האיש החדש שלי?‬
‫הם משאירים רק כמה אומנים נבחרים.‬
‫מניאק, אני נבחרת.‬
‫את לא, אנג'י.‬
‫החוזה שלך בוטל.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫מה קרה לזה שאני קולו של דור?‬
‫מה קרה לזה שנראה לנערות כהות עור שזה בסדר להיות עם קריירה כמו של ביונסה?‬
‫זה נגמר, אנג'י.‬
‫לא! "זורמת לתוכך" עמד להצליח!‬
‫אתה אמרת בעצמך שכתבתי את השיר הזה עם נשמתי.‬
‫חייבים... חייבים לסיים את האלבום!‬
‫אין אלבום!‬
‫שום דבר לא יצליח! אולי במקום לומר לבחור שלנו ממחלקת האומנים‬
‫שהוא לא מבין מה הוא אומר,‬
‫היית צריכה לשחרר את הסינגל שלא כתבת, אבל הצליח יותר?‬
‫אף אחד לא משמיע את "זורמת לתוכך"‬
‫כי אף אחד לא אוהב אותו.‬
‫אז תשחרר את השני.‬
‫- תזיז את זה. - אף אחד לא ישקיע בך גרוש נוסף.‬
‫מה שמזכיר לי, את צריכה לעזוב את הבית עד סוף היום.‬
‫הבית שלי.‬
‫לא, הבית של החברה.‬
‫ואת עפה.‬
‫ואני אומרת...‬
‫לא. אל תכריחי אותי להזעיק אבטחה.‬
‫פתאום יש לכם כסף לאבטחה.‬
‫אתה שקרן.‬
‫חכה שאקרע לך את הצורה בביוגרפיה שלי.‬
‫למוטט את ההרים‬
‫לזעוק, לצרוח ולצעוק‬
‫- מה הבעיה שלך? - רד ממני!‬
‫אוכל לחכות בזמן שתפני את החפצים שלך ואז אקח אותך לאן שתרצי.‬
‫הלו? אנשים גרים פה!‬
‫כשנעבור לגור יחד,‬
‫עדיין נכבס בנפרד, כי זה יותר מדי קיפולים לטעמי.‬
‫מה קורה איתך?‬
‫יש משהו שאני חייבת...‬
‫לא סיפרתי את זה לאף אחד.‬
‫את מפחידה אותי.‬
‫לא, זה לא משהו מפחיד.‬
‫פשוט המעבר, ולמה הוא לא יכול לקרות מייד.‬
‫אני חייבת להרפות מחיי הישנים לפני שאוכל לקפוץ לתוך החדשים.‬
‫אני מבולבלת אפילו יותר.‬
‫מל...‬
‫אני...‬
‫טכנית...‬
‫נשואה.‬
‫את...‬
‫מה?‬
‫אני יודעת.‬
‫אפילו החברות שלי לא יודעות את זה.‬
‫לפני הקולג', הייתי עדיין בג'ורג'יה ולא רציתי להיות שם.‬
‫והייתי לסבית ולא רציתי להיות כזאת.‬
‫- שמו ברנדון... - שמו?‬
‫- כן. - נהדר.‬
‫זה טיפשי עכשיו, אבל...‬
‫לא הכרתי לסביות אחרות.‬
‫לא חשבתי שזו בכלל אפשרות.‬
‫והוא היה החבר הכי טוב שלי לכל אורך התיכון.‬
‫ויום אחד בילינו יחד והתמזמזנו.‬
‫הנשיקה הראשונה שלי.‬
‫לא ידעתי איך אמורים להרגיש, אז לא ידעתי שזה היה כזה...‬
‫שום דבר.‬
‫כאילו ישבתי בצידו האחר של החדר,‬
‫צפיתי בעצמי מנשקת את הבחור הזה, וחשבתי שהוא די נחמד.‬
‫נוכל להתחתן ואני אהיה נורמלית‬
‫וכל החרא הזה שהרגשתי לגבי נשים...‬
‫אני לא יודעת, אתגבר עליו.‬
‫אבל מובן שזה לא עובד ככה.‬
‫הדברים רק נעשו קשים יותר.‬
‫ורציתי לספר לו.‬
‫ניסיתי. ניסיתי איזה מיליון פעמים.‬
‫אבל הוא היה מתוק כל כך.‬
‫והוא לא הפסיק לדבר על העתיד שלנו ועל כל מה שנוכל לעשות.‬
‫לא הייתי מסוגלת לפגוע בו.‬
‫אז פשוט ברחת?‬
‫ומעולם לא הבטתי לאחור.‬
‫לא חשבת שההיעלמות שלך תפגע בו?‬
‫אני יודעת... אני יודעת.‬
‫רואה? זו הסיבה שמעולם לא סיפרתי את הסיפור לאף אחד.‬
‫אבל אני אוהבת אותך, ו...‬
‫ואני רוצה להיות כנה כדי שנוכל להתקדם הלאה.‬
‫אני מצטערת, טיי.‬
‫זה דפוק בכל כך הרבה מובנים.‬
‫כלומר, הסתרת את זה ממני?‬
‫כל הזמן הזה?‬
‫הרגשתי אשמה כל כך הרבה זמן.‬
‫אבל לא אשמה מספיק כדי לעשות משהו בנושא?‬
‫זה אנוכי בטירוף.‬
‫ומה יקרה אם תתחרפני כאן?‬
‫תחליטי שוב שהחיים שלך הם טעות. אתעורר ואגלה שנעלמת?‬
‫מותק, לא. זה...‬
‫זה לא יקרה בחיים.‬
‫כן.‬
‫בטח בעלך חשב את אותו הדבר.‬
‫אני... כן, אני לא...‬
‫אני צריכה פסק זמן.‬
‫פסק זמן לעכשיו או...‬
‫אני חייבת ללכת.‬
‫בבקשה, אל תעשי את זה!‬
‫לעזאזל!‬
‫זה לוקח נצח.‬
‫כן.‬
‫תמשיכי לכעוס עליי?‬
‫לא, אני בסדר, אני פשוט עייפה.‬
‫אני יכול לטפל בזה לבד.‬
‫אולי תלכי הביתה, תישני קצת?‬
‫ארזנו את המצעים, ושוכר המשנה יהיה שם בבוקר.‬
‫יהיה מוזר אם אהיה שם.‬
‫אם שוכר המשנה יגיע,‬
‫תגידי לו שאנחנו עוזבים ברגע שנטפל בדרכון.‬
‫הוא יבין, תוכניות משתנות.‬
‫לא, איאן. תוכניות לא משתנות.‬
‫אנשים מפשלים וזה משנה תוכניות.‬
‫את צודקת לגמרי.‬
‫אבל מעולם לא שמעתי על משהו כזה.‬
‫למה יש תאריך תפוגה אם הוא מזויף?‬
‫חיפוש אחד בגוגל היה עוזר.‬
‫אבל הסיבה שלי טובה. את לא ידעת.‬
‫למה זה תלוי בי? תמיד?‬
‫למה אני צריכה להיות האחראית כדי שלאחרים יהיה מותר לשנות תוכניות?‬
‫כל חיי נאלצתי להתמודד עם שינוי התוכניות המתמיד של אימא שלי‬
‫בלי שום התחשבות כלפי הרגשות שלי.‬
‫פשוט... תנשמי.‬
‫אני לא רוצה לנשום!‬
‫אני רוצה לדבוק בתוכנית המזוינת!‬
‫אבל הנה אני, לפתע משנה את כל תוכנית הקריירה שלי.‬
‫- לעזאזל. אני אימא שלי? - רק אימא שלך היא אימא שלך.‬
‫ואם הדרכון הזה היה הילד שלנו‬
‫ששכחת לאסוף מבית הספר בגלל שינוי בתוכניות?‬
‫יש לנו ילדים?‬
‫לא יודעת. יש לנו?‬
‫או שהרווחה תיקח אותם בגלל שינוי בתוכניות?‬
‫קמיל.‬
‫איפה אנחנו גרים בכלל?‬
‫עם המשפחה המארחת.‬
‫- לכמה זמן? - פשוט...‬
‫כמה זמן נהיה בחדר האורחים של מישהו?‬
‫השף שמלמד אותך הבטיח לך עבודה?‬
‫את מאבדת שליטה.‬
‫נכון, כי אני לא מסוגלת לאלתר ככה!‬
‫הבא בתור?‬
‫היי.‬
‫להאיץ את זה?‬
‫כן, גברתי. יש לי טיסה.‬
‫הייתה טיסה. פספסנו אותה כי תוכניות משתנות.‬
‫ספרי לי על זה.‬
‫זה עולה 1,000.12 דולרים לחידוש בן לילה.‬
‫אלף דולרים?‬
‫לא היה לי מושג שזה יהיה יקר כל כך.‬
‫דוגמה נוספת לרגע של "גגל את זה".‬
‫תן לה את כרטיס האשראי שלך.‬
‫הגעתי לתקרה.‬
‫מה?‬
‫מה קנית?‬
‫אתה יודע מה, זה בסדר.‬
‫אני אטפל בזה. כרגיל.‬
‫תחייבי את הכרטיס הזה ב-600 ואת השאר פה.‬
‫אם זה לא יעבוד, תחייבי את זה ב-250‬
‫ואת השאר בזה.‬
‫והעניין עם החלטות, הגדולות באמת,‬
‫הוא שהן עלולות להיות מציפות כל כך‬
‫שלפעמים לוקח חיים שלמים לקבל אותן.‬
‫ההיסטוריה זרועה בנשים שנאלצו להתחיל מחדש‬
‫כי הן נאלצו להקריב למען חלומו של גבר.‬
‫או שלפעמים זה דורש יום...‬
‫היי. נהנית בהליכה?‬
‫הנה אני, לפתע משנה את כל תוכנית הקריירה שלי.‬
‫לעזאזל. אני אימא שלי?‬
‫ולפעמים בגלל החיים שלך...‬
‫אני לא מסוגלת לאלתר ככה!‬
‫בגלל היום...‬
‫ואני מתחרטת על זה כל כך.‬
‫את מחליטה...‬
‫המונית מגיעה בעוד שתי דקות.‬
‫אני לא באה.‬
‫- ברגע. - מה?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני יודעת שזה...‬
‫אני פשוט לא יכולה.‬
‫חכי. מותק.‬
‫לא. הייתי ערה כל הלילה ואני...‬
‫העניין עם הדרכון היה הדבר הכי טוב בשבילנו,‬
‫כי הוא נתן לי הזדמנות לחשוב על זה.‬
‫כאילו, באמת לחשוב לעומק.‬
‫אז החודשים שלקח לך להחליט לנסוע, זה לא היה...‬
‫זה לא היה חשיבה?‬
‫- אבל היה לך לילה מלחיץ אחד... - אל תעשה את זה.‬
‫אני יודעת איך זה נשמע.‬
‫אני מרגישה כאילו...‬
‫אני חוזרת לכאוס כי לזה אני רגילה.‬
‫מותק, פריז היא לא כאוס...‬
‫לא בשבילך.‬
‫אתה רודף אחרי החלום שלך.‬
‫אבל איך אני משתלבת בזה?‬
‫את החלק הכי גדול בחלום שלי.‬
‫את החלק הכי...‬
‫אבל פשוט לנסוע, לעזוב את החיים שאני רוצה פה.‬
‫החברים שלי, העבודה שלי, הרחוב שלי...‬
‫זאת לא אני.‬
‫אז גם אם אסע, לא תקבל אותי.‬
‫אולי הגרסה שלי בפריז תהיה נהדרת,‬
‫אבל אני לא יכולה לעזוב...‬
‫את הכול לטובת עתיד לא ידוע איתך.‬
‫אתה צריך לעשות את מה שהכי טוב לך,‬
‫ואני את מה שהכי טוב לי.‬
‫מה עם מה שטוב לנו?‬
‫אתה יודע מה מטורף? "לנו".‬
‫ה"אנחנו" שהיינו‬
‫הסתיים כשהחלטת לפוצץ את החיים שבנינו פה.‬
‫אני צריכה יציבות, איאן.‬
‫מה נסגר? אז את... לא באה ואת נפרדת ממני?‬
‫וזה הורג אותי!‬
‫אבל קשר בשלט רחוק וסקייפ‬
‫ונופשים כשיש לנו כסף?‬
‫זה ישאיר אותנו תקועים למחצה במשהו.‬
‫ו"אנחנו"...‬
‫ולנו...‬
‫מגיע לנו יותר מזה.‬
‫אז תרדוף אחרי החלום שלך.‬
‫אני ממש מקווה שזה יסתדר בשבילך.‬
‫את שוברת את ליבי, קמיל.‬
‫אני שוברת את הלב שלי.‬
‫תרגום כתוביות: רותי זהרן‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬