Háromszázezer évvel ezelőtt,
amikor az emberek először népesítették be a bolygót, egyszerűbb volt az élet.
Vadásztak, ettek, tüzet gyújtottak, otthont építettek,
párt találtak maguknak, és családot alapítottak.
Nem volt választási lehetőség, tehát nem volt vesztenivaló.
Kivéve, hogy bele lehetett halni a szülésbe,
vagy egy kardfogú tigris támadt rá, vagy akármi.
A mai Harlemben 35 000 tudatos döntés születik minden nap.
Van köztük jelentéktelen és máig ható döntés is.
De néha előfordul,
hogy egy bizonyos döntés mindent megváltoztat.
Hibát követünk el?
Nem kéne ezt csinálnunk.
Na mondd! Miért nem?
Annyi dolgunk van, mielőtt elmegyünk, nem?
Ma este Párizsba költözünk,
valamit biztos elfelejtünk.
ÖT ÉVVEL EZELŐTT
Camille!
Kicsim, túl sokat aggódsz. Jók vagyunk. Minden kész.
Igen, igazad van.
Bár ezt majdnem elfelejtettem.
Igen.
Nem akarjuk, hogy elfelejtsd.
Jó illata van. Mit rendeltél?
Várj, te főztél?
Miben? Minden össze volt pakolva.
Nem minden.
Azt tanultam az Iron Chefből,
ha van itthon tojás, akkor van kaja.
Hol voltál gyerekkoromban?
Három dolognál sose volt több a hűtőben, és anyám utált vásárolni.
Azt mondta, nyomasztotta őt.
Minél többet tudok meg anyádról, annál inkább csodálkozom, hogy jöttél ki belőle.
Ő egy nagy kaland.
Inkább egy utazás.
Hallottál már felőle?
Igen, rám írt.
Megpróbálunk összehozni egy találkozót.
Ma bejön a városba.
Az mindjárt itt van.
Igen.
Az jó. Örülök, hogy találkoztok.
Hadd egyek egy falatot,
mert sok száz embertől kell elbúcsúznom,
és rohadt éhes vagyok.
Oké.
Az örökös értekezletek!
Figyelj, Jennifer, mondd meg Stephennek,
hogy Angie Wilson hallgatta a Power 105-öt
hat rohadt órán keresztül,
és nem hallotta a csodás hangját,
ahogy kivágja a magas cét a Flow Into You rádióadásában.
És mivel úgy tűnik, imádja az értekezleteket,
talán csak be kéne mennem az irodádba ma délután,
és szemtől szembe megvitatni vele a prioritásokat.
Anyád! Csáó!
Hahó! Emberek laknak itt!
Állítsd a rádiót a Power 105-re,
hadd halljam magam!
Igen. Nem, persze.
Boldogan segítünk elkerülni, hogy adót kelljen fizetnie.
Igen, természetesen. Visszahall!
Tökéletes időzítés.
Épp befejeztem egy hívást
Tyűha, épp rá gondoltam.
Felvehetne jelzáloghitelt,
És tekintheti akár vásárlásnak is,
-még akkor is, ha... -Bérlemény lesz.
Te és én mindig egy véleményen vagyunk.
Vajon az furi dolog, hogy amikor a csajom
pénzügyi témáról fecseg, az mindig felizgat?
Akkor is felizgatnálak, ha nem ezt csinálnám?
Mi?
Kopp, kopp!
Anyám!
Lányom. Jövőbeli vejem.
Anya!
Örülök, hogy újra látom.
Utána felhívlak.
Rendben.
Ha továbbra is a vejednek hívod, mielőtt megkéri a kezem,
tutira elijeszted.
Vagy nyélbe ütök egy házasságot.
Azt megteheted.
Viszont azt nem, hogy rám rontasz, amikor akarsz.
Sajnálom, Quinnie.
Úgy szeretem látni, ahogy dolgozol.
Csini vagy a kis kosztümben.
Imádom.
Tökéletes férfi, tökéletes munka.
Anya, kérlek.
Miért nem tudsz örülni a sikereidnek?
Én tudok.
Ebédelni szeretnék az egyik legfiatalabb alelnökkel
a JP Morgan Chase történetében.
Anya, bárcsak elmehetnék veled ebédelni, de annyi minden van...
Sajnálom.
Ne kérj bocsánatot, hogy dolgoznod kell.
Egy nap te leszel a vezérigazgató egy nagy irodaházban,
és bármikor elviheted anyádat ebédelni.
Ezt megbeszéltük.
Oké, akkor én megyek.
És mondd meg Camille-nak, hogy Bon voyage!
De miért pont Párizs?
Úgy értem, miért? Nem vágom.
Tudod, mit? Nem értem.
Szia, anya!
Quinn Joseph, miben segíthetek?
Lássuk csak! A nők...
40%-kal több alkalmazást telepítenek.
Miért nem szolgáljuk ki őket?
Van valakinek kifejezetten női appja?
Szóval, ez egy különleges naptár
ami 24-48 órával a menstruáció kezdete előtt
figyelmezteti őket.
És a legjobb az egészben,
hogy az infó automatikusan megosztódik a munkatársaival, a férjével,
így mindenki tudni fogja, mikor lesz elviselhetetlen.
Úgy hívom, Vörös Kód!
Igen!
-Igen! -Igen.
Úgy gondolkodsz, mint egy nő.
Rohadtul sértő, még akkor is, ha nőknek szól.
Mintha ott sem lennék.
Hagyd a fenébe! Csinálj valami mást!
A Fierce-nél mindig van hely.
De nem jól fizet.
Egy magazin időigényes.
És az élet meg pénzigényes.
Alig tudom kifizetni a lakbért.
Erre volna egy megoldásom.
Tényleg?
Nézd meg a krumplit!
Mi?
Amikor szalvétáért mentél, elrejtettem ide,
de vissza kell mennem dolgozni, szóval...
Te jó ég! Ez egy...
Tyesha May Reynolds, már egy éve együtt vagyunk,
nincs más, akivel szívesebben megosztanám az életem.
Hozzám költözöl?
Ez komoly?
Igen, az.
Örökre.
Igen! Igen!
Igen, igen, igen, igen!
Igen!
Hé! Hát eljött a pillanat.
Miért tagadom még mindig a gondolatot, hogy elmész,
amikor idejössz elbúcsúzni?
Még valami: Ajánlom, hogy működjön a paleo-baromság.
Tudod, milyen nehéz délelőtt 10-re iderendelni egy 500 grammos steaket.
Biztos, hogy bejön, istenien nézel ki.
Tudós vagyok, és nem érdekel a felszínes szarság.
De hála az égnek, nem árt, ha jól is nézek ki.
Szó szerint ölni tudnék egy szelet a kenyérért.
Nincs véletlenül egy zsemle vagy egy bagette a táskádban?
Fenébe! A zsemlék a másik táskámban vannak.
Ülj le!
-Nos, ez a búcsú. -Igen.
És biztos vagy abban, hogy félbe akarod szakítani az egyetemi karriered?
Nem szakítom félbe.
Felvettem az összes órát,
csak meg kell írni a szakdolgozatot, amit akárhol megtehetek,
és a "bárhol" történetesen Párizs lesz.
Hogy Iannel lehessek.
Camille...
Átlépve minden diák-tanár határvonalat,
én is ugyanezt tettem...
és annyira megbántam.
Mire annyi idős voltam, mint te, házas voltam, két gyerekkel.
Lemondtam a tanulásról,
félretettem a céljaimat, amíg ő az orvosira járt.
Azután rezidens lett, és én rémes munkákat vállaltam el,
hogy valahogy kijöjjünk.
Voltam a FedEx-nél, pincérnő a Red Lobsterban.
A Red Lobster nem rossz hely.
Kérlek, az öngyilkosság is egyszerűbb lett volna.
Eközben ő egyszer sem maradt ki az egyetemről.
Építettük a közös életünket, így jól megszívtam,
addig, amíg végül őt le nem szívta az egyik rezidens.
Szőke, nagy csöcsű.
De Ian, ő nem olyan.
A történelem tele van olyan nőkkel, akik újrakezdték,
mert áldozatokat kellett hozniuk egy férfi álma miatt.
Oké, nem mondok többet.
Tudod, mit csinálsz.
Csak még egy dolog.
Tegyük fel, hogy tartod magad, és megírod a szakdolgozatot,
de már ez is nagy kérdés.
Úgy értem, legyünk őszinték. Ez Párizs. Szex, croissant...
Az ott lévő emberek undorítóak, de dögösek.
Mi versenyezhet ezzel?
És ha meg is írtad, nem mehetsz el tanársegédnek,
nem lehetsz együtt a kar nagykutyáival,
amik mind szükségesek ahhoz, hogy megbízott professzor legyél.
Nem ez az álmod?
De.
De, úgy értem, nézz magadra!
Látod? Te is megcsináltad.
De már túl öreg vagyok, hogy élvezzem!
Nem mehetsz el, mikor mindjárt megválasztjuk az első női elnököt.
Ez a legmeggyőzőbb érvelésed.
Látod?
Nagyon fogsz hiányozni.
Te is nagyon fogsz hiányozni, drágám.
Te vagy az egyetlen diák, aki nem idegesített.
- Dr. Goodman. Én... - Nem!
Hagyjuk ezt a baromságot!
Vigyázz magadra!
KIMENŐ: ANYA, HOL VAGY?
EGY ÓRÁJA VÁROK.
MOST
BEJÖVŐ: SZIA, CAM! MEGVÁLTOZOTT A TERV. ROSSZ VONATRA SZÁLLTAM.
MÁR CSAK AKKOR LÁTLAK, HA VISSZAJÖTTÉL.
KELLEMES NYARALÁST!
Mit is vártam?
Azt, hogy SMS-t fog írni,
vagy hirtelen megjelenik és elbúcsúzik?
Annyira ostoba vagyok.
"Kellemes nyaralást"?
Miért csinál úgy, mintha nyaralni mennénk?
-Camille? -Mi?
Nem baj, hogy még mindig reménykedsz, hogy felbukkan.
Köszönöm.
Itt vagyok neked.
Tudod, hogy itt vagyok.
Köszönöm, hogy olyan vagy, mint aki ő sose volt.
Következő?
Úti cél?
Párizs.
Igen. Párizs.
Csodálatos kaland lesz.
-Várj, amíg meglátod, mit terveztem. -Hoppá!
Mi az a "Hoppá"?
Ez 5 és fél hónap múlva lejár.
Levélen keresztül megújítom.
Nem hagyhatja el az országot hamarosan lejáró útlevéllel, vízum nélkül.
Van vízuma?
Azt mondták, nem kell.
Azt hittem, a lejárati idő az a lejárati dátumot jelenti.
Akkor most mit csinálunk?
Fel kell szállnunk a gépre, hétfőre Párizsban kell lennem.
Az önök oldalán állok. Hiszek a határok teljes megsemmisítésében,
egy maga által kormányzott, állami hatalom nélküli, törvénytelen társadalomban.
-Ez meg mi a franc? -Mi?
De meg kell újítania az útlevelét.
Ember, ez fura.
Mintha hiányozna a szívünk.
-Annyira elcsépelt. -Ne fárassz!
Folyton arra gondolok, hogy felbukkan.
Elmehetnénk és meglephetnénk.
Úgy is van.
Egy sofőr elvihetne minket.
"Sofőrnek" nevezted?
Elbúcsúztunk tőle tegnap tíz külön alkalommal.
És utoljára megígértük, békén hagyjuk.
-De most kihez fordulunk tanácsért? -Igen.
Ez egyértelmű. Hozzám.
Készen állok arra, hogy Camille 2.0 legyek.
Oké, új Camille.
Ti tudjátok, mennyire utálom a melót?
Igen, tudjuk. Bizony.
Tye, ez udvariatlanság.
Senki sem mondta, hogy fogadd el azt az unalmas melót.
Látom, hogy Ian követi az álmait,
és irigy vagyok.
Nekem is azt kéne tenni?
Nagy őrültség ilyen hirtelen változtatni?
Értelek.
Én is ugyanezen megyek keresztül!
Melissa megkért, hogy költözzek hozzá.
Ó, Istenem. Ez elképesztő!
Hurrá, szerelem!
De hogy tudom elkötelezni magam anélkül, hogy közben nem csukom be az ajtót?
Milyen ajtót?
Nem érdekes.
Úgy értem, ki kéne lépnie?
Oda kéne költözni?
Hahó! Új Camille?
Leszarom.
A Power 105 nem játssza le a kislemezem.
Inkább erről kéne beszélni. Unalmas lotyók!
-Magunkra maradtunk. -Igen.
Szóval Camille-re gondolva,
csináljunk valami olyat, amitől nagyon félünk,
mindegy, mekkora kockázat.
Hív... BJ Brandon J.
Halló?
Kétszer egy nap? Mi van veled?
Azért hívtalak ide,
hogy elmondjam neked,
otthagytam a munkám.
Hogy mit?
Kiléptem.
Miután elmentem?
Muszáj volt. Sajnálom. Pocsékul voltam.
Meg vagyok döbbenve.
Kaptál másik állást?
Nem, még nem.
De spóroltam egy kis pénzt, szóval egy darabig elleszek.
Miért léptél ki úgy, hogy nem volt másik?
Mert... Saját vállalkozást akarok indítani.
Nem!
Anya, igen.
Nem. Igen.
Igen. Nézd, értem én.
Igaziból azért szerettél,
mert dicsekedhettél
a barátaidnak, hogy a lányod alelnök a Chase-nél,
meg a kedves hapsimmal.
De anyu, utáltam azt a munkát.
Ez nem az én hivatásom.
Szégyelld magad!
És csak úgy mondom,
mindent szeretek benned.
Te vagy a gyermekem.
Azért tetszett az a munka, vagy bármilyen más munka,
mert eltartottad magad.
Volt saját kereseted.
Már megbocsáss, hisz ez eléggé vicces,
hogy pont te oktatsz ki engem az önálló keresetről?
Pont azért, mert én az apád pénzére hagyatkozom,
pont ezért voltam olyan büszke.
Tudom, hogy ez milyen hatással van dolgokra.
Én neheztelek rá, ő neheztel rám.
Szeretjük egymást,
de a pénz mindig ott van a háttérben.
És most, ez lesz velünk is.
Anya, ne! Van egy üzleti tervem és kezdőtőkém.
Végignéztem apád kínlódását,
mielőtt beindultak a dolgok.
Sok pénzre van szükség egy vállalkozás beindításához.
És amikor nehéz helyzetbe kerülsz,
hozzánk fogsz fordulni,
és ezen a ponton a dolgok meg fognak változni.
Nos,
amikor a gyerekek számára indított edzőterem bejön,
elfogadom a bocsánatkérésedet.
És amikor majd pénzt kérsz, én elfogadom a tiédet.
Stephen? Halló?
Miért nem veszed fel a telefont?
Mi a fasz?
Látlak.
Na és!
Bocs, hogy nem hívtalak vissza,
miközben az osztály megszűnésével foglalkoztam.
Hé! Milyen megszűnés?
Megszüntetik ezt a részleget.
Ismerem a kifejezést.
Miért nem hallottam még erről?
Olvasd el a híreket! Egy fúzión megyünk keresztül.
The Shade Room jól fogadta a hírt,
hogy Tamart kirúgták a The Realból.
Itt semmi sincs.
Szóval... ki az új kontaktom?
Csak néhány kiválasztott művészt tartanak meg.
Köcsög, én vagyok a kiválasztott.
Nem vagy az, Angie.
Nincs már szerződésed.
Mi a fasz?
Hogyhogy már nem én vagyok a generáció új hangja?
Mi lett azzal, hogy sötét bőrű lányoknak is lehet Beyoncé-karrierjük?
Vége van, Angie.
Nem! A Flow Into You nagy siker lett volna.
Te magad mondtad, a lelkemmel írtam azt a dalt.
Meg kell... Be kell fejeznünk az albumot!
Nincs album!
Semmi nem lesz belőle! Talán nem kellett volna azt mondani a tehetségkutatónak,
hogy nem tudja, mit beszél,
és kiad egy kislemezt, amit nem is te írtál.
Senki sem játssza a Flow Into Yout,
mert senkinek nem tetszik.
Akkor jöjjön a másik!
-Hadd szóljon! -Senki nem invesztál beléd.
Még ma ki kell költöznöd a házból.
Az én házam.
Nem, a cég ingatlanja.
És kiköltözöl.
És én azt mondom...
Ne! Ne kelljen hívnom a biztonságiakat!
Nem is engedheted meg magadnak.
Hazug disznó!
Majd jól kicsinállak az emlékirataimban.
Döntsd le a hegyeket
Kiabálj, sikíts és kiabálj
-Mi bajod van? -Szállj le rólam!
Megvárhatom, és elvihetem, ahová mondja.
Hahó! Itt emberek laknak.
Amikor összeköltözünk,
akkor is külön mosunk, túl sokat kéne hajtogatnom.
Mi van veled?
Van valami, amit el kell...
Ezt még senkinek sem mondtam el.
Megijesztesz.
Nem, nem, semmi ijesztő.
Csak ami a költözést illeti, még nem lehet szó róla.
El kell engednem egy régi életet, mielőtt beleugranék egy újba.
Most még annyira se értem.
Mel...
Én...
gyakorlatilag...
férjnél vagyok.
Te...
Mi?
Tudom, tudom.
Még a barátnőim se tudják.
Az egyetem előtt, még Georgiában voltam, és nem akartam az lenni.
Meleg voltam, és nem akartam az lenni.
-A neve Brandon... -Fiú?
-Igen. -Remek.
Most már butaság, de...
Nem ismertem más leszbikusokat.
Nem is gondoltam, hogy az egy lehetőség.
És ő volt a legjobb barátom a középiskola óta.
És egyik nap összejöttünk.
Az első csókom.
Nem tudom, mit kellett volna érezni... De annyira...
Semmit nem éreztem.
Mintha csak ültem volna a szoba másik végében,
néztem magam, ahogy megcsókolom őt, azt gondolva, milyen kedves.
Összeházasodhatnánk, és normális lehetnék,
és az a sok baromság, amit akkor a nőkről gondoltam,
azt gondoltam, majd túlteszem magam rajta.
De persze, ez nem így működik.
A dolgok egyre intenzívebbek lettek.
És el akartam neki mondani.
Próbáltam. Milliószor próbáltam.
De olyan édes volt.
És csak a jövőnkről beszélt, és mindenről, amit tehetnénk.
Nem tudtam megbántani.
Szóval csak úgy leléptél?
És soha nem néztem vissza.
Arra nem gondoltál, hogy ezzel is megbántod?
Tudom... Tudom.
Látod? Ezért nem mondtam el senkinek ezt.
De szeretlek, és...
és őszinte akarok lenni, hogy tovább tudjunk lépni.
Sajnálom, Tye.
Ez rohadtul el van cseszve.
Úgy értem, eltitkoltad előlem?
Egész idő alatt?
Olyan régóta furdal a lelkiismeret.
De annyira azért nem, hogy tegyél is valamit?
Ez nagyon nagy önzőség.
És mi lesz, ha most is megijedsz?
Felébredek, és nem leszel ott?
Kicsim, nem. Ez...
Ez nem fordulhat elő.
Ja.
Fogadok, hogy a férjed is ugyanezt gondolta.
Én... Igen, én nem...
Időre van szükségem.
De mennyi időre...
Mennem kell.
Kérlek, ne csináld ezt!
Bassza meg!
Ez egy örökkévalóságig tart.
Ja.
Haragszol rám?
Nem, nincs gond, csak fáradt vagyok.
Egyedül is megoldom.
Nem akarsz hazamenni és aludni egy kicsit?
Elpakoltuk az ágyneműt. A bérlő reggel ott lesz,
fura lenne, ha én is ott lennék.
Ha megjelenik,
mondd meg neki, hogy elmegyünk, amint ezt elintéztük.
Meg fogja érteni, a tervek változnak.
Nem, Ian. A tervek nem változnak.
Az emberek elcseszik, és ez változtat a terven.
Teljesen igazad van.
De még soha nem hallottam ilyesmit.
Miért kamu a lejárati idő?
De te nem is tudtad.
Miért az én hibám? Mindig?
Miért kell nekem odafigyelni úgy, hogy mindenki más változtatni tudjon?
Egész életemben azzal foglalkoztam, hogy anyám változtatott a terven,
anélkül, hogy megkérdezett volna.
Csak... Lélegezz!
Nem akarok lélegezni!
Ragaszkodni akarok a tervhez!
Kivéve azt a tényt, hogy épp az egész életemet változtatom meg.
-Bassza meg! Én vagyok az anyám? -Senki sem az anyád, csak az anyád.
Mi lenne, ha a gyerekünkért
felejtettél volna elmenni, mert változott a terv?
Már gyerekeink is vannak?
Nem tudom, vannak?
Vagy a gyámügy hamarosan elviszi őket?
Camille.
Hol szállunk meg?
Vendéglátó családnál.
-Mennyi ideig? -Csak...
Meddig leszünk még valaki vendégszobájában?
A séf garantálja az állást?
Ne veszítsd el a fejed!
De igen! Nem bírom elviselni a sok váratlan szarságot.
Következő!
Üdvözlöm.
Gyorsított eljárás?
Igen, el kéne érni a gépet.
Kellett volna. Lemaradtunk róla. Mert tudod, a tervek változnak.
Kinek mondod?
1000 dollár és 12 cent lesz a gyorsított eljárás.
Ezer dollár?
Nem gondoltam volna, hogy ilyen drága lesz.
Egy másik guglis momentum.
Csak add oda neki a hitelkártyádat!
Az ki van maxolva.
Mi?
Mit vettél?
Tudod, mit, semmi gond.
Majd én intézem, ahogy mindig.
Húzzon le 600 dollárt erről, a többit meg a másikról.
Ha nem hagyja, akkor vegyen le 250-et erről,
és a maradékot erről.
És nagy döntésekkel mindig az van, az igazán nagyokkal,
hogy annyira nyomasztóak tudnak lenni,
hogy néha egy egész életen át tart, amíg meghozzuk őket.
A történelem tele van nőkkel akinek újra kellett kezdenie,
mert áldozatokat hoznak egy férfi álmáért.
De néha elég egy nap is...
Sétáltál egyet?
És íme hirtelen megváltoztatom az egész életemet.
Bassza meg? Én vagyok az anyám?
És néha az életed miatt...
Nem bírom a hirtelen változásokat!
A nap miatt...
És annyira megbántam.
Döntesz...
Két perc és itt a taxi.
Én nem megyek.
-Egy pillanat alatt. -Mi?
Sajnálom.
Tudom, hogy ez...
Egyszerűen nem tudok.
Nyugi, bébi!
Nem. Egész éjjel fent voltam, és...
Az útlevél-ügy a legjobb dolog volt a számunkra,
esélyt adott rá, hogy átgondoljam.
Hogy igaziból átgondoljam.
Tehát a hónapok, amiket a döntés meghozatalával töltöttél...
Az nem gondolkodás volt?
-Volt egy stresszes éjszakád... -Ne csináld ezt!
Tudom, hogy hangzik az egész.
Úgy érzem...
Visszamegyek a káoszba, mert ehhez vagyok hozzászokva.
Bébi, Párizs nem káosz...
Neked nem.
Te kergeted az álmodat.
De én hol vagyok ebben?
Te vagy az álmom legnagyobb része.
Te vagy a...
De csak úgy elmenni, és itt hagyni az életet, amit akarok.
A barátaimat, a munkámat, a lakásomat...
Ez nem én vagyok.
Még ha el is mennék, te nem engem vinnél magaddal.
Lehet, hogy párizsi énem nagyszerű lenne,
de nem hagyhatok itt mindent...
egy bizonytalan jövő miatt.
Azt kell tenned, ami a legjobb neked,
és nekem azt, ami a legjobb nekem.
És mi van velünk?
Tudod, mi az őrültség? Ez a "mi".
Az a "mi" dolog az,
amiért felborítottad az életed.
Stabilitásra van szükségem, Ian.
Szóval te... Nem jössz és szakítasz velem?
Szörnyű érzés.
De a távolság és Skype-beszélgetések,
és az ünnepek, amikor végre találkozhatnánk?
Úgy csak félig maradnánk benne valamiben.
És "mi..."
Ennél többet érdemelünk.
Kergesd az álmaidat!
Nagyon remélem, hogy bejönnek.
Összetörted a szívem.
És a sajátomat is.
A feliratot fordította: Hegyi Júlia
Kreatívfelelős Kohl János