Cu trei sute de mii de ani în urmă,
când oamenii au apărut pe Pământ, viața era mult mai simplă.
Vânezi, mănânci, faci un foc, construiești o casă,
găsești o persoană, faci o familie.
Nu era nimic de ales, deci nu era nimic de pierdut.
Cu excepția vieții tale când naști
sau când te atacă un tigru.
Azi, în Harlem, luăm 35.000 de decizii conștiente în fiecare zi.
Unele nesemnificative, altele de lungă durată.
Dar, din când în când,
există o singură decizie în acea zi care schimbă totul.
Facem o greșeală?
N-ar trebui să facem asta.
Spune-mi. De ce nu?
Avem atât de multe de făcut înainte de a pleca, nu?
Ne mutăm la Paris în seara asta,
sigur uităm ceva.
ACUM CINCI ANI
Camille?
Iubito, îți faci prea multe griji. Suntem bine. Totul e aranjat.
Da, ai dreptate.
Deși, am uitat să fac asta.
Da.
Nu vrem să uiți să faci asta.
Miroase bine. Ce ai comandat?
Stai, ai gătit?
Cu ce? Totul era împachetat.
Nu totul.
Am învățat de la Iron Chef
că, dacă avem ouă, avem și o masă.
Unde erai când eram mică?
Nu aveam mai mult de trei lucruri în frigider și mama mea ura magazinele.
Spunea că o copleșesc.
Cu cât aflu mai multe despre mama ta, mă întreb cum ai ieșit din ea.
E mare figură!
Uriașă, chiar.
Ați mai vorbit?
Da, a trimis un mesaj.
Așa că vom încerca încă o dată să ne întâlnim.
Vine în oraș azi.
Ce rapid!
Da.
Asta e bine. Mă bucur că vă înțelegeți.
Să mănânc puțin,
fiindcă azi îmi iau rămas-bun de o sută de ori și foamea...
tot crește.
Bine.
Acum întâlnirile sunt una după alta.
Ascultă, Jennifer, spune-i lui Stephen
că Angie Wilson a ascultat postul Power 105
timp de șase ore nenorocite
și nu și-a auzit minunatele,
deși controlatele vocalize din Flow Into You pe post.
Și din moment ce el pare să iubească întâlnirile atât de mult,
poate ar trebui să vin la biroul tău în după-amiaza asta
și să avem o întâlnire față în față pentru a discuta prioritățile sale.
La revedere!
Alo! Unii dintre noi locuiesc aici!
Dă pe Power 105.
Vreau să mă aud.
Da. Desigur.
Suntem fericiți când vă putem ajuta să evitați aceste taxe.
Da, absolut. Pa-pa!
Sincronizare perfectă.
Încheiam un apel telefonic
- ... cu Walter McDougall. - McDougall.
Tocmai mă gândeam la el.
Ar putea face un credit ipotecar
- ... dacă rămâne la 3%... - ... 3%.
Încă poate să își ia o casă,
- ... chiar dacă... - O închiriază.
Tu și cu mine suntem mereu pe aceeași lungime de undă.
E ciudat că, atunci când o aud pe iubita mea
discutând despre finanțe, mă excit?
Te-aș mai excita dacă nu aș face asta?
Ce?
Cioc, cioc!
Mama!
Fiica mea. Viitorul ginere.
Mamă?
Mă bucur să te văd.
Te sun după.
Bine.
Dacă-i tot spui ginere înainte să mă ceară,
îl vei alunga.
Sau voi atrage o căsnicie.
Asta poți face.
Nu poți să vii aici ori de câte ori vrei.
Îmi pare rău, Quinnie.
Nu pot rezista să nu-mi văd fata muncitoare.
Uită-te la tine în costum.
Îmi place.
Un om perfect, o slujbă perfectă.
Mamă, te rog.
De ce nu-ți poți sărbători succesele?
Eu o fac.
Iau prânzul cu unul dintre cei mai tineri vicepreședinți
din istoria lui JP Morgan Chase.
Mamă, aș vrea să pot merge la prânz cu tine, dar am atât de multe...
Îmi pare rău.
Nu-ți cere scuze că muncești.
Într-o zi vei fi director într-un birou de pe colț
și o să poți să iei prânzul oricând cu mama ta.
S-a făcut.
Bine, voi pleca.
Și spune-i lui Camille bon voyage.
Paris, într-adevăr?
Adică, de ce? Nu.
Știi? Nu înțeleg.
Pa, mamă.
Quinn Joseph, cu ce vă pot ajuta?
Să vedem. Femeile...
instalează cu 40% mai multe aplicații decât bărbații.
De ce nu facem mai mult pentru ele?
Spune-mi că cineva are ceva pentru femei.
- Da. - Am găsit ceva.
Deci, este un calendar special
care amintește unei femei cu 24 până la 48 de ore
înainte de începerea ciclului menstrual.
Și cea mai bună parte este
că-i partajat automat cu colegii ei, soțul ei,
astfel încât toată lumea să știe când e pe cale să fie o scorpie.
Eu o numesc Alertă Roșie!
Da!
- Da. - Da!
Vezi, asta înseamnă să gândești ca o femeie.
E atât de ofensator, chiar și atunci când este pentru femei!
E ca și cum nici nu aș fi acolo.
Atunci, la naiba cu ea! Fă altceva.
Mereu facem angajări la Fierce.
Dar tu nu plătești.
Revistele au nevoie de timp.
Și viața, de bani.
Abia fac bani de chirie, chiar și așa.
Și s-ar putea să am o soluție pentru asta.
Într-adevăr?
Uită-te la cartofi.
Ce?
Când te-ai dus după șervețele, am ascuns-o,
dar trebuie să mă întorc la muncă, așa că...
Doamne! E un...
Tyesha May Reynolds, suntem împreună de un an
și nu e nimeni altcineva cu care mi-aș împărtăși viața.
Vrei să te muți cu mine?
Pe bune?
Da, pe bune.
Pentru totdeauna.
Da!
Asta e.
Cum pot să rămân în negare că pleci,
dacă tu chiar îți iei rămas-bun?
Apropo, dieta asta paleo ar face bine să meargă.
Știi ce greu e să găsesc pe cineva care livrează fripturi de dimineață?
Sigur funcționează, arăți grozav.
Sunt academiciană. Nu-mi pasă de porcăriile superficiale.
Dar, slavă Domnului, ar fi bine să arăt grozav.
Aș ucide pentru pâine.
Nu ai o chiflă sau o baghetă în poșetă?
La naiba! Chiflele sunt în cealaltă poșetă.
Stai jos.
- Ne luăm rămas-bun. - Da.
Și tu ești 100% sigură că vrei să-ți întrerupi cariera academică?
Nu. Asta nu e o întrerupere.
Am ținut suficiente cursuri
pentru a-mi scrie teza, pot face asta oriunde,
și „oriunde” se întâmplă să fie Paris.
Ca să pot fi cu Ian.
Camille...
Depășesc fiecare limită a relației elev-profesor,
dar și eu am făcut același lucru...
și regret atât de mult!
Până când am fost de vârsta ta, eram căsătorită, cu doi copii.
Am pus educația mea pe locul secund,
la fel și obiectivele mele, în timp ce el era la Medicină.
El a avut rezidențiatul, iar eu am avut slujbe groaznice
doar pentru a supraviețui.
Am lucrat la magazin, am fost animatoare
într-un loc care îmi place.
Te rog, sinuciderea ar fi părut de prisos.
Între timp, el n-a dus copiii la școală nici măcar o dată.
Ne-am făcut o viață, așa că am înghițit în sec
până el însuși a fost „înghițit” de o rezidentă.
Blondă, sâni mari cât ghiulelele.
Dar Ian nu e așa.
Istoria e plină de femei care au trebuit să o ia de la capăt
pentru că trebuiau să facă sacrificii pentru visul unui bărbat.
Bine, o să tac.
Știi ce faci.
Încă un lucru.
Chiar dacă ai rămas pe drumul cel bun cu scrisul tezei tale,
și, să fim serioși, e un mare „dacă”...
Vreau să spun, să fim sinceri, e vorba despre Paris. Sex, croasanți...
Bărbații de acolo sunt așa scârboși și sexoși...
Ce poate concura cu asta?
Și, chiar dacă ai scrie-o, încă nu poți fi asistent,
nu poți să stai cu membrii seniori ai facultății,
toate fiind necesare pentru a deveni profesor titular aici.
Nu ăsta e visul tău?
Ba da.
Dar, vreau să spun, uită-te la tine.
Vezi? Tot ai reușit.
Dar sunt prea bătrână ca să mă bucur de asta!
Nu vrei să pleci când suntem pe cale de a alege prima femeie președinte!
EU SUNT CU EA HILARY 2016
Ăsta e cel mai convingător argument al tău.
Vezi?
Chiar o să-mi fie dor de tine.
Și mie îmi va fi dor de tine, dragă.
Tu ești singurul student care nu m-a enervat.
- D-re Goodman, eu... - Nu!
Nu pot cu prostiile astea.
Ai mare grijă de tine.
CĂTRE: MAMA - UNDE EȘTI?
SUNT AICI DE O ORĂ.
ACUM
MAMA - HEI CAM, SCHIMBARE DE PLANURI. AM GREȘIT TRENUL.
Va trebui să te văd când te întorci.
Vacanță plăcută!
La ce mă așteptam?
Că o să dea un mesaj
sau că va apărea brusc ca să ne luăm la revedere?
Sunt atât de naivă!
„Vacanță plăcută”?
De ce se comportă ca și când ar fi o excursie?
- Camille? - Ce e?
E în regulă că încă mai speri că ea va veni.
Mulțumesc.
Sunt aici.
Știi că sunt aici.
Îți mulțumesc că ești tot ce ea nu e.
Următorul?
Destinația?
Paris.
Da. Paris.
Va fi o aventură uimitoare.
- Stai să vezi ce am plănuit. - Aoleu!
Cum adică?
Expiră în 5 luni și jumătate.
Îl voi reînnoi prin poștă.
Nu poți pleca cu un pașaport care expiră atât de curând, fără viză.
Ai viză?
Ai spus că nu am nevoie de una.
Am crezut că o dată de expirare e doar o dată de expirare.
Deci, ce facem acum?
Trebuie să fim în acel zbor, să fiu la Paris până luni.
Sunt de partea voastră. Cred în anihilarea totală a frontierelor naționale
în favoarea unei societăți autoguvernate, apatride și fără statul de drept arbitrar.
- Ce dracu' e asta? - Ce?
Dar trebuie să vă reînnoiți pașaportul.
Ce nasol e!
E ca și cum inima noastră lipsește.
- Atât de siropos! - Scutește-mă.
Mă tot gândesc că o să apară.
Am putea-o surprinde la aeroport.
Ar trebui.
Șoferul ne-ar putea duce.
I-ai spus „șofer”?
Ne-am luat la revedere de la ea de zece ori ieri.
Și i-am promis o despărțire curată ultima dată.
- Dar la cine mergem acum pentru sfaturi? - Da.
Alo? La mine, evident.
Sunt gata să devin Camille 2.0.
Știu să ascult.
Bine, noua Camille.
Voi știți că mă simt mizerabil în meseria asta, nu?
Da, știm.
Tye, asta e nepoliticos.
Nu ți-a zis nimeni să accepți locul de muncă.
Îl văd pe Ian urmărindu-și visul
și sunt geloasă.
Ar trebui să fiu și eu la fel?
Este o nebunie să faci o schimbare bruscă?
Știu ce spui.
Trec prin același lucru!
Melissa mi-a cerut să mă mut cu ea.
Doamne! Asta e uimitor!
Ura pentru iubire!
Dar cum pot să fac așa ceva fără să închid ușa?
La ce? Ce ușă?
Nimic.
Adică, ar trebui să demisioneze?
Ar trebui să mă mut?
Alo? Noua Camille?
Mă doare-n fund.
Power 105 nu difuzează piesa mea.
Despre asta ar trebui să vorbim, plictisitoarelor.
- Suntem pe cont propriu. - Da.
Deci, cum ar spune Camille,
să facem lucrul de care ne temem cel mai mult,
indiferent de risc.
Apelare... Brandon J.
Alo?
De două ori pe zi? Ce se întâmplă?
Ei bine, mamă, te-am chemat aici
pentru că am vrut să te anunț că eu...
renunț la slujba mea.
Poftim?
Am demisionat.
După ce am plecat?
A trebuit să o fac. Îmi pare rău. Eram nefericită.
Sunt șocată.
Ai primit un alt post?
Încă nu.
Dar am economisit niște bani, așa că voi fi bine o vreme.
De ce ai demisionat fără altă slujbă?
Pentru că... Vreau să-mi încep propria afacere.
Nu!
Ba da.
Nu. Da.
Da. Uite, am înțeles.
Motivul pentru care m-ai iubit
e pentru că ai șansa sa te lauzi cu mine
în fața tuturor prietenilor tăi că sunt vicepreședinte la Chase
și iubitul meu e drăguț.
Dar, mami, uram slujba aia.
Nu e chemarea mea.
Să-ți fie rușine.
Și, ca să știi...
Îmi place totul la tine.
Ești copilul meu.
Și mi-a plăcut acel loc de muncă, sau orice altă slujbă,
pentru că te susțineai singură.
Îți câștigai propriii bani.
Iartă-mă că subliniez ironia evidentă,
dar îmi faci morală despre câștigarea propriilor bani?
Tocmai pentru că mă bazez pe tatăl tău pentru bani
eram atât de mândră.
Știu ce face dinamica asta.
Eu îl urăsc, el mă urăște.
Ne iubim unul pe altul,
dar banii sunt mereu acolo.
Și acum așa va fi cu noi.
Mamă, nu. Am un plan de afaceri și bani de proiect.
L-am urmărit pe tatăl tău când a trecut prin asta,
înainte ca lucrurile să avanseze.
Ai nevoie de o grămadă de bani pentru a începe o afacere.
Și, când lucrurile devin urâte,
te vei întoarce la noi,
și în acel moment, lucrurile se vor schimba.
Ei bine,
când sala mea de sport pentru copii va avea succes,
îți voi accepta scuzele.
Și, când o să vii să ceri bani, le voi accepta pe ale tale.
Stephen? Alo?
Nu-mi răspunzi la telefoane?
Ce dracu'?
Te văd.
Mă rog.
Scuze că nu am răspuns la apeluri
în timp ce mă ocupam de dizolvarea diviziei mele.
Stai așa. Dizolvarea?
Divizia se închide.
Cunosc definiția.
De ce nu am auzit de asta?
Citește știrile. Trecem printr-o fuziune.
The Shade Room o să dea lovitura
cu Tamar concediat de la The Real.
N-are legătură cu asta.
Deci... cine e noua mea persoană de legătură?
Țin doar câțiva artiști selecți.
Eu sunt selectă, măi.
Nu ești, Angie.
Nu mai ai un contract.
Ce dracu' vrei să spui?
Cum rămâne cu faptul că sunt vocea unei generații?
Cum rămâne cu faptul că arătăm fetelor cu pielea închisă că pot fi cineva?
S-a terminat, Angie.
Nu! Flow Into You urma să fie un hit.
Ai spus-o chiar tu că am scris cântecul ăla din suflet.
Trebuie să... Trebuie să terminăm albumul!
Nu există niciun album!
Nu va fi niciun hit. Poate n-ar fi trebuit să-i spui tipului de la A&R
că habar n-are ce spune
și a lansat cântecul pe care nu l-ai scris.
Nimeni nu difuzează Flow Into You
fiindcă nimănui nu-i place.
Atunci, difuzează-l pe celălalt.
- Fă-i publicitate. - Nimeni nu mai bagă bani în tine.
Trebuie să eliberezi casa până la sfârșitul zilei.
Casa mea.
Nu, casa companiei.
Și tu pleci.
Și eu îți spun...
Nu. Nu mă face să chem paza.
Fundurile voastre nu își pot permite pază acum.
Ești un mincinos.
Așteptați până vă fac praf în memoriile mele.
Dărâmă munții
Urlă și țipă
- Ce e în neregulă cu tine? - Dă-te de pe mine!
Pot să te aștept și apoi te las oriunde vrei.
Alo! Unii dintre noi locuiesc aici!
Când ne mutăm împreună,
vom separa în continuare rufele. Nu vreau să împachetez prea multe.
Ce se întâmplă cu tine?
E ceva ce trebuie să...
N-am mai spus nimănui asta.
Mă sperii.
Nu, nimic înfricoșător.
E despre mutare. Nu pot să o fac chiar acum.
Trebuie să renunț la o viață veche înainte de a putea sări în una nouă.
Sunt și mai confuză.
Mel...
Eu sunt...
tehnic vorbind...
căsătorită.
Tu...
Ce?
Știu.
Nici măcar amicele mele nu știu asta.
Înainte de facultate, eram încă în Georgia și nu voiam să fiu.
Eram lesbiană și nu voiam să fiu.
- Numele lui e Brandon... - Numele lui?
- Da. - Grozav.
E o prostie acum, dar...
Nu cunoșteam alte lesbiene.
Nu credeam că e o opțiune.
Și era cel mai bun prieten al meu în liceu.
Și într-o zi stăteam împreună și ne-am făcut de cap.
Primul meu sărut.
Nu știam ce trebuia să simt. Am simțit...
Nimic.
Ca și cum aș fi stat de cealaltă parte a camerei,
privindu-mă sărutându-l pe tipul ăsta, gândindu-mă că e destul de drăguț.
Am putea să ne căsătorim și aș putea fi normală
și toate chestiile alea pe care le simțeam pentru femei ar...
Nu știu, mi-ar trece.
Dar, desigur, nu așa funcționează.
Lucrurile au devenit din ce în ce mai intense.
Și am vrut să-i spun.
Am încercat de un milion de ori.
Dar el era atât de dulce!
Și vorbea doar despre viitorul nostru și despre ce am putea face.
Nu am putut suporta să-l rănesc.
Deci, ai fugit pur și simplu?
Și nu m-am uitat înapoi.
Nu te-ai gândit că dispariția ta l-ar face să sufere?
Știu... Știu.
Vezi? De-aia nu am spus niciodată povestea asta nimănui.
Dar te iubesc și...
și vreau să fiu sinceră, ca să putem merge mai departe.
Îmi pare rău, Tye.
E nasol în atât de multe feluri!
Adică mi-ai ascuns asta?
În tot acest timp?
M-am simțit vinovată atât de mult!
Dar nu destul de vinovată să faci ceva în privința asta?
Asta e dincolo de egoism.
Și ce se întâmplă dacă te sperii?
Mă voi trezi și tu vei fi plecat?
Iubito, nu. Asta...
Asta nu s-ar întâmpla niciodată.
Da.
Pariez că soțul tău a crezut același lucru.
Eu... Da, eu nu...
Am nevoie de o pauză.
Pentru moment sau...
Trebuie să plec.
Te rog, nu face asta!
La dracu'!
Durează o veșnicie.
Da.
O să rămâi supărată pe mine?
Nu, sunt bine, sunt doar obosită.
Mă pot descurca singur.
De ce nu te duci acasă, să dormi puțin?
Am împachetat așternuturile. Agentul va fi acolo de dimineață.
Va fi ciudat pentru mine să fiu acolo.
În cazul în care apare agentul,
spune-i că plecăm imediat ce ne ocupăm de asta.
Va înțelege, planurile se schimbă.
Nu, Ian. Planurile nu se schimbă.
Oamenii o dau în bară și asta schimbă planurile.
Ai perfectă dreptate.
Dar nu am mai auzit ceva de genul ăsta.
De ce au o dată de expirare falsă?
O căutare pe net te-ar fi lămurit.
Nu mai contează. Nu ai știut.
De ce depinde de mine? Întotdeauna?
Eu trebuie să fiu responsabilă, ca toți ceilalți să-și schimbe planurile?
Toată viața mea a trebuit să mă ocup de asta, cu mama schimbând planurile
fără să se gândească la mine.
Doar... Respiră.
Nu vreau să respir!
Vreau să respectăm nenorocitul de plan!
Dar iată-mă aici, schimbându-mi toată cariera.
- La dracu'! Sunt mama mea? - Nimeni nu e mama ta în afară de mama ta.
Și dacă ar fi fost copilul nostru
pe care ai uitat să-l iei fiindcă ți-ai schimbat planurile?
Avem copii acum?
Nu știu, avem?
Sau Serviciile Sociale sunt pe cale să îi ia?
Camille!
Unde stăm?
La familia gazdă.
- Pentru cât timp? - Doar...
Cât timp stăm în camera de oaspeți a cuiva?
Bucătarul îți garantează o slujbă?
Exagerezi.
Da, fiindcă nu suport lucrurile imprevizibile.
Următorul?
Bună.
Vrei să urgentezi asta?
Da, doamnă. Am avion.
Am avut avion. L-am ratat. Pentru că planurile se schimbă.
Mie-mi spui?
Vă costă o mie de dolari pentru reînnoirea într-o zi.
O mie de dolari?
Habar nu aveam că e atât de scump.
Încă un moment de „caută pe net”.
Dă-i cardul tău de credit.
Am depășit limita.
Ce?
Ce ai cumpărat?
Știi ce, e în regulă.
Mă ocup eu. Ca de obicei.
Pune 600 de dolari pe acest card și pune restul pe acesta.
Dacă asta nu merge, pune 250 de dolari pe ăsta
și restul pe acesta.
Chestia cu deciziile foarte importante
e că pot fi atât de copleșitoare,
că uneori durează o viață întreagă să le iei.
Istoria e plină de femei care au trebuit să o ia de la capăt
fiindcă au făcut sacrificii de dragul visului unui bărbat.
Sau uneori durează o zi...
Ți-a plăcut plimbarea?
Iată-mă, schimbându-mi brusc cariera.
La dracu'! Sunt mama mea?
Și uneori din cauza vieții tale...
Nu suport lucrurile imprevizibile!
Din cauza zilei...
Și regret atât de mult!
Tu decizi...
Taxiul ajunge în două minute.
Eu nu merg.
- Într-o clipă. - Ce?
Îmi pare rău.
Știu că asta e...
Pur și simplu nu pot.
Stai așa. Iubito!
Nu. Am stat trează toată noaptea și...
Chestia cu pașaportul a fost cel mai bun lucru pentru noi,
mi-a dat o șansă să mă gândesc la asta.
Să mă gândesc pe bune la asta.
Deci, lunile care ți-au trebuit ca să te hotărăști n-au fost...
N-au fost pe bune?
- Ai avut o noapte stresantă... - Nu face asta.
Știu cum sună.
Mă simt ca și cum...
Mă întorc în haos pentru că sunt obișnuită așa.
Iubito, Parisul nu e haos...
Nu pentru tine.
Tu îți urmărești visul.
Dar unde sunt eu în el?
Tu ești cea mai mare parte a visului meu.
Tu ești...
Dar să plec pur și simplu, să părăsesc viața pe care o vreau aici...
Prietenii mei, munca mea, strada mea...
Eu nu sunt așa.
Deci, chiar dacă ar fi să merg, nu m-ai avea pe mine.
Poate eu cea de la Paris ar fi grozavă,
dar nu pot părăsi...
totul pentru un viitor incert cu tine.
Trebuie să faci ce e mai bine pentru tine.
Și eu la fel.
Și cum rămâne cu noi?
Exact asta e o nebunie.
Noi, așa cum eram înainte,
nu am mai existat de când ai renunțat la viața noastră aici.
Am nevoie de stabilitate, Ian.
Deci nu vii? Te desparți de mine?
Și mă omoară!
Relații la distanță, apeluri video
și vacanțe când ni le permitem?
Am face totul doar pe jumătate.
Și noi...
Merităm mai mult de atât.
Așa că urmează-ți visul...
Chiar sper să-ți meargă bine.
Îmi frângi inima.
O frâng pe a mea.
Subtitrarea: Cristina Botîlcă
Redactor Mioara-Amalia Lazăr