Aquest programa conté llums intermitents que poden provocar crisis
a persones amb epilèpsia fotosensible. S'aconsella prudència als espectadors.
ANTERIORMENT
Ja tocava.
Intenta fer-ho així.
-No t'has passat de la ratlla? -Em qüestiones?
Ningú més va ser a escena de crim.
Només Omni-Man.
Posa vigilància als Grayson.
S'acosten exàmens, vols que quedem per repassar?
Per mi, guai.
US RECORDEM
Hem perdut uns titans.
És un plaer presentar-vos els nous Guardians de la Terra.
Sembla que tenim un benefactor.
Et trobaré a faltar, germanet,
però en puc fer un altre.
Què fa a casa meva?
Buscar pistes, respostes.
Debbie? Estàs bé?
Estic bé.
Els teus homes són molt lents.
El desert és implacable, zaeim.
No tant com el que hi ha a sota.
Sortiu del mig! Aparteu-vos!
Amo, aviat tornarà a ensenyar a aquest món
el que significa patir de veritat.
Déu meu!
Ajudeu-me!
Déu meu, està ressuscitant Ka-Hor.
Guanya una mica d'altura.
L'estàs armant al desert.
Perdó.
I ves més ràpid.
T'has de forçar per guanyar velocitat i resistència.
No sé per què he de continuar entrenant.
Et pensaves que ser viltrumita era fàcil?
Sempre presumint.
-Vinga, va, fem un descans. -Per fi.
Qui arribi l'últim a l'Everest renta els plats una setmana!
Vinga!
Espera, on és l'Everest?
És l'alt.
Respira fondo, col·lega.
Aquí falta l'aire.
No fotis.
Què collons...?
Hola, ho sento. No passa res. Soc...
INVENCIBLE
A vegades, oblido la bellesa d'aquest planeta.
Una pena que els humans el destrueixin.
Per sort, ens tenen a nosaltres.
Sí, suposo.
I Viltrum és gaire diferent?
Sí, molt.
Hem posat fi a guerres per l'univers,
hem dut la pau a milers de galàxies,
hem tret races alienígenes del fang per dur-les al futur.
Per això soc a la Terra.
Per això tu ets aquí.
Flipo que ho abandonessis tot per ajudar un planeta desconegut.
-Soc del... -Comitè per al Progrés de Mons?
Sí, ja ho sé, però no ho veig determinant.
Quan els avis van morir,
em vaig sentir perdut durant molt de temps.
Eren l'única família que tenia.
Venir aquí va ser una oportunitat per començar de zero.
Vols dir amb la mare?
Sí, la mare ho va canviar tot.
La Terra va passar de ser feina a ser llar.
Després vas arribar tu i tot va tornar a canviar.
No sé si jo seria capaç.
-De què? -De deixar-ho tot enrere.
Escolta, protegir l'univers
i estar a l'altura del nostre poble implica sacrificis, Mark.
És el que t'intento ensenyar.
Ja, ho entenc.
Molt bé.
Una altra ronda?
L'últim a arribar treu la brossa un mes.
Collons.
Mentides. Els de l'ADG són males bèsties.
Ni tu ni jo els importem, ni el pobre Josef.
-Olga... -D'"Olga", res.
Soc russa, estimada. Sé com van els governs.
-I el vostre no és diferent. -El Cecil busca l'assassí.
Sí? No ha empresonat ningú,
no n'hi ha notícies...
Saben qui va ser i els la bufa.
-Per què? -No ho sé.
Però sé quan algú menteix,
i sobre això no paren de mentir.
Per això me'n torno a Moscou amb la meva família.
Ajuda'm a vendre la casa.
Sí, per descomptat.
Olga, el Josef et va mentir alguna vegada?
És clar. Com tots els superherois.
Només vaig cometre l'error de creure'l una vegada:
quan em va dir que tot aniria bé.
CONTRASENYA - INICI SESSIÓ
MODE INCÒGNIT
CERCA: DAMIEN DARKBLOOD
MONSTRE DE L'INFRAMON
DIMONI NO SALVA LA SEVA ÀNIMA
EN DARKBLOOD TENIA RAÓ
DARKBLOOD: UN DIMONI QUE ACLAREIX LA VERITAT
Que bé, no haver de treure la brossa durant un mes.
Ja, ja, deixa de dir-m'ho.
M'he passat el dia ensenyant-li al nen a trencar la barrera del so
i l'únic que el motivava era preparar-se per a una cita.
Una cita? Espera, explica-m'ho tot.
He quedat per fer un tomb amb l'Amber.
Has quedat? Vaja, intenta no enamorar-la gaire.
Han quedat a "fer un tomb".
"Fer un tomb" és superromàntic per a una dona.
No sé ni què farem. Ho ha planejat tot ella.
Vaja, una noia decidida. M'agrada.
Ja? M'he de treure la brutícia de sis zones horàries.
I si també anem a fer un tomb?
No serem menys que uns adolescents, no?
L'Olga vol que li vengui la casa.
La pobra està totalment destrossada.
Creu que els assassinats són una conspiració.
-Ha de deixar de beure. -Nolan.
Què? Recorda la festa de Nadal de l'any passat.
Anava passadíssima.
Les millors postres totes en una.
Oi? Me'n vaig afartar l'estiu passat a les Filipines.
-Què hi feies? -Ajudar a fer escoles.
Una moguda de voluntariat.
Hosti! I com va anar?
Superbé.
Em vaig adonar que vivim en una bombolla
que no ens deixa veure com és el món.
I tu? Has viatjat gaire?
Doncs he estat a l'Everest.
Com? Fas conya?
No, hi vaig anar amb el pare de viatge.
Flipa.
I et va agradar el Nepal? O va ser per la Xina?
Hosti, quines caixes més guais!
Es diuen "baguls".
B-A-G-U-L-S.
En volia un de les Filipines, però no caben a la motxilla.
Potser tens sort i...
Mare meva, però que bonic és això!
Són garbells per a l'arròs.
I tenen molt bon preu.
Gràcies.
Pensa en tot l'arròs que pots garbellar.
Per a què es garbella, exactament?
Em preguntava si vindries.
Vas ser a casa meva
i vas espantar la meva dona.
I tu vas matar set persones.
Potser vas ser tu.
I vas venir a acabar el que vas iniciar amb els Guardians.
El dimoni ets tu.
Dimonis detecten mal quan el veuen.
Si tornes a amenaçar la meva família amb teories conspiratives de merda...
Em mataràs?
No caldrà. A qui trobes que creuran? A tu o a mi?
No em rendiré, Nolan.
Veritat no s'amaga.
Teva dona ja sospita.
Quant tardarà a sospitar teu fill també?
Ves a la merda, Darkblood.
Aquí va bé.
Aquí.
Hola, germanet.
Deus tenir gana.
Fins ben aviat.
Eh, Home de Llauna!
-Estaves dormint? -Estava desfragmentant-me, Rex.
D'acord, doncs para. No et perdis això.
Benvingut a la nostra nova casa, tio.
Que fort ser aquí.
M'alegro de tornar-hi.
Si t'he de tornar a sentir dir
que eres un membre original dels Guardians de la Terra...
Què faràs, exactament?
No ho sé. Potser faré petar alguna cosa.
Potser els teus collons.
És estrany que tingui nervis?
No, jo també els tinc.
Calleu ja, que no sou turistes.
No és cap lloc sagrat. Fareu feina aquí.
Com més us afanyeu, menys gent morirà.
Escolta, Cecil.
S'han deixat una taca.
És un recordatori.
Quan demostreu ser dignes dels qui us han precedit,
es netejarà.
Fins llavors, mireu-la bé quan us cregueu invencibles.
Senyor, l'Omni-Man és aquí. El vol veure.
Instal·leu-vos-hi. Després parlem.
-Som amics, oi? -Què?
¿Vols dir després de fotre'm tres dents
i provocar-me un traumatisme davant de la comunitat de superherois?
Diria que t'ho vas buscar.
Sí, suposo que sí.
Però saps què? Els altres herois eren uns imbècils rematats.
Uns imbècils integrals, oi?
Ja veus, uns imbècils fastigosos de merda.
Bé, ja prou.
Rex, si us plau, no barregis la vida personal i la professional.
Que l'Atom Eve s'allunyés va ser per un error teu.
Evita-ho amb la Monster Girl.
Escolta,
quan tinguis collons, em dius com tocar-me els meus.
No és cap consell amorós, Rex. És una ordre.
De què vas, tio? Si sembla que tingui 14 anys!
A més, ara que soc Guardià, puc tirar-me qui vulgui.
Bé. M'alegro que ens entenguem.
Què collons...?
Ai, perdó. Et dec haver tocat un nervi.
M'oblido de com en sou, de tous.
Has estat treballant tota la nit.
Mira qui parla. On eres?
On sempre, donant lliçons.
I si anem al llit?
-Nolan... -A veure, què passa?
Res, coses de la feina.
Ets la dona de l'home més poderós del planeta.
No hauries ni de fer feina.
-De veritat has dit això? -El què?
No soc només la teva dona, Nolan.
Per això faig feina.
A més, m'agrada.
I jo hi estic encantat.
Au, va, ves a cagar.
Ni t'atreveixis a manar-me callar!
Nolan!
No, no...
Hola...
Ho sento.
Em volia teletransportar a la porta,
però aquest aparell no té precisió suïssa.
He estat a punt de matar-te.
Ja ho he vist, ja. No esperava que te'm llancessis així.
Estic bastant inquiet, com deus entendre.
Què fas aquí, Cecil?
La millor nit de ma vida.
A veure, no està demostrat,
però crec que m'atreviria a dir que...
Massa?
Sí,
però m'agrada.
Espero que et sentis igual a la pròxima, quan planegis tu la cita.
Això vol dir que tindrem una segona cita?
Bona nit, Mark Grayson.
Sí!
Hola!
Què passa?
La NASA vol enviar persones a Mart.
Sí, ho he vist. Mola.
Vull que ton pare vigili la missió
perquè res surti malament, però ell no vol.
Tinc feina entrenant el meu fill, Cecil.
Sense els Guardians, faig falta a la Terra.
Si no et conegués, diria que et vols desfer de mi.
Et vull en aquesta missió per la massacre dels Guardians.
Necessitem una victòria.
¿A la gent li importarà Mart
si hi ha un atac a la Terra i jo no hi soc?
Sí, si les primeres quatre persones que van a un altre planeta moren.
Les meves prioritats són la meva família i aquest planeta, i s'ha acabat.
Ara és quan jo m'hi ofereixo voluntari?
Com l'altra vegada que li vas demanar que anés a l'espai.
Sí, allò era la Lluna, Mark. No és ben bé l'espai.
Dius que tinc responsabilitats. Això no n'és una?
Les teves responsabilitats són més importants que uns astronautes.
I m'ho ha demanat a mi, no a tu.
Si hi vol anar, faria un favor a la humanitat.
Debbie, ajuda'm.
No m'agrada que perdi classes,
però protegir la gent és una gran raó per fer-ho.
Quantes classes perdria? Puc anar a Mart i tornar demà.
Que no sàpigues a quina distància està Mart
és una gran raó perquè no perdis classes.
Són dues setmanes de missió.
Dues setmanes? Cert, no hi estic preparat.
Va molt bé amb l'Amber.
Amor, moltes persones et diran com has de fer servir els teus poders,
però ho has de decidir tu.
Tu has de decidir quina classe d'heroi vols ser.
Hi aniré.
Fes-te un entrepà, nano.
Surts demà.
Senyor, volíem que marxés el Nolan per investigar-lo per les morts
sense que en sospités.
De què serveix enviar-hi el Mark?
Veure què sap fer aquest noi.
I el més important: saber si té bon cor.
I si no?
Amb una possibilitat desastrosa ja n'hi ha prou, Donald.
No vull mentir-li a l'Amber,
però tampoc li puc dir la veritat.
Per això és una merda sortir amb gent normal.
Ja, però tampoc t'ha anat bé amb el Rex.
Canviant de tema...
M'agradaria ajudar-te amb una crisi tan especial,
però m'he d'ocupar de les meves històries.
Et proposo un tracte:
si tu m'ajudes amb l'Amber, jo t'ajudo amb el Rex.
No és només el Rex, és tot.
Els meus pares, l'institut, la universitat i...
Ara mateix no sé si vull ser superheroïna.
Quina altra cosa voldries ser?
No ho sé, d'això es tracta.
Doncs si necessites el que sigui o vols parlar, em tens aquí.
Quan torni de Mart, és clar.
Gràcies.
Escolta, quan reveles a algú la teva identitat secreta, ja està.
Si li penses dir la veritat a l'Amber,
aclareix el que sents per ella.
Estàs segur del que sents, Mark?
Continua fent bon temps
i ens han dit que tot va bé
uns minuts abans del llançament de la missió a Mart.
Mark?
He pensat que voldries un lloc on guardar el garbell
i m'he trobat unes monedes al sofà, així que...
Quin detall. Gràcies.
-Passa. -Escolta, Amber.
M'he...
-Què? -M'he presentat de voluntari.
Com tu. Me'n vaig a ajudar persones durant dues setmanes.
-Com? -Molt lluny.
Que bé. Quan?
Un minut per al llançament.
Doncs ja.
-De veritat? -Més o menys.
On vas?
Doncs hi ha un desert.
No hi va quasi ningú.
-No hi ha edificis. -No ho saps?
Ha estat improvisat.
Els propulsors estan preparats.
Amber, ets meravellosa i em fas voler ser millor,
així que, encara que soni desesperat,
no perdis l'interès en mi.
Crec que t'has guanyat dues setmanes d'interès.
Deu, nou, vuit, set...
-Potser tres. -sis...
...cinc, quatre, tres,
-dos, un. -Et duré un record!
S'ha enlairat la missió a Mart,
que explorarà el planeta vermell
i ampliarà el coneixement humà de manera imprevisible.
Quina passada.
Hi arribes pels pèls, nano.
Soc aquí, no?
Sí, sí.
Primer, que no et vegin si res no va malament.
Suposadament, ha de ser una victòria humana.
Soc un fantasma.
Segon, estàs en aquesta missió pels marcians.
Hi ha marcians?
Et creus que el Martian Man és de Júpiter?
No ho havia pensat.
No en sabem gaire cosa,
però viuen sota terra i són reservats.
No hi ha d'haver problemes, però estigues al cas.
Marcians. I si comencem per l'important?
L'important és
que els astronautes tornin vius.
La humanitat confia en tu.
És una pèrdua de temps per al Mark.
Ho ha decidit ell. N'estic orgullosa.
Els poders no són per a això?
No entén les responsabilitats que té.
Té 17 anys, Nolan! No ha tingut responsabilitats fins ara!
Des que té els poders que estàs diferent.
Intento ensenyar-lo.
Estàs distant i tot et molesta, i has estat irascible.
He estat molt estressat.
Has parlat del teu planeta i mai n'havies parlat.
Vull que conegui la seva gent.
Ni jo conec la teva gent!
No conec cap viltrumita més!
-T'he explicat... -M'has explicat històries, sí,
però no és el mateix.
M'amagues alguna cosa i em fa mal.
D'acord, ho sento. No...
No què?
No pensava que formaria una família
i vas arribar tu.
Us estimo, a tu i al Mark, moltíssim.
Però, quan veig el Mark amb poders
i el que els va passar als Guardians, em fa molta por perdre-ho tot.
A mi també.
I què hem de fer?
Doncs el Mark se n'ha anat dues setmanes…
I què?
Recordes el primer viatge?
Nolan, li he...
Li he de vendre la casa a l'Olga.
La casa seguirà aquí quan tornem.
M'has preguntat què havíem de fer i et proposo això.
Que fes un entrepà, deia.
Amor?
L'Osteria Donato!
Que fort que estigui oberta!
No hi haurà lloc.
He reservat.
Tu mai reserves.
Hi hem aterrat, Houston.
Fa un gran dia a Mart
i serà un gran èxit per a la humanitat.
Ben fet, Hank.
Heu vist allò?
El què?
És igual.
No són bons colors per a la missió.
Quina merda.
Potser tenen un carregador a la nau.
Com?
Merda!
Juli Cèsar, un dels grans conqueridors de la Terra, reduït a això.
Li ha anat bastant bé al llarg de la història.
Suposo que sí.
Déu meu, quins records.
Només fa uns anys.
La nostra primera cita va ser fa 20 anys.
Jo recordo que em vas deixar just després.
Sí, perquè eres inaguantable.
Et vaig dur a Roma.
Sí, i esperaves que t'adorés per allò.
Acabava d'arribar! He millorat.
Vam quedar perquè et vaig veure a la tele salvant uns nens.
Que bé ser aquí.
Segueixes sense veure-ho clar.
Tu no?
No sé si és pel que els va passar als Guardians, pel Mark o nosaltres,
però és com si fos a la vora d'un abisme
i jo soc l'única dels tres que no pot volar.
No he sigut sincer, Debbie.
-Sobre què? -Sobre els assassinats.
Nolan?
El Cecil creu que estic implicat en el que els va passar als Guardians.
I no ho estàs.
Soc l'únic supervivent i no soc humà.
-I al Cecil no li he caigut bé mai. -Parla amb ell.
Ho he intentat. La cosa pot anar a pitjor.
Ai, mare... I què fem?
Continuar units com a família.
Tu, jo i el Mark.
Sols has de confiar en mi.
Nolan!
Confies en mi, Debbie?
Hi ha un drac darrere teu!
Va, confies en mi?
Confio en tu.
No tens ni idea de com necessitava sentir-te dir això.
D'acord, però fes-hi alguna cosa!
Estic de vacances amb la meva estimada dona.
Que ho faci el Cecil.
Pots sortir.
No m'amago.
Cecil.
El Nolan ens va advertir sobre tu.
"No hi ha d'haver problemes, viuen sota terra."
Merda!
No!
Hòstia!
Què collons...?
No et moguis, humà.
Espereu! No vinc a fer mal a ningú, d'acord?
Estic buscant... Merda!
Lligueu els vostres gossos!
Perquè són gossos marcians, no?
No t'afecten els calamèrids?
Sí, estic molt afectat.
Encara en sento el gust.
Els altres humans, els de blanc, són com tu?
Els astronautes? Més o menys, però no exactament.
On són? Parleu el meu idioma?
Nosaltres parlem marcià.
Benvingut a Mart, home de la Terra.
Gràcies per rebre'm, home de Mart.
Senyor home de Mart. Altesa?
Amb quina finalitat has vingut?
Doncs és graciós:
m'envien a protegir uns companys en una missió al vostre preciós planeta
i, si no tornen d'una peça, quedaré com el cul.
Hola, penya!
-No sabem qui és. -Era una missió secreta.
Doncs l'has cagada.
D'errors, n'hi ha hagut, però està controlat,
així que, si no li importa, deixarem de fer-li la guitza.
Pot fer que lliguin els gossos calamar?
Els calamèrids són el motiu per què els hem capturat.
Són una raça destructora de mons que ha deixat un camí d'extermini
per l'univers abans d'arribar al nostre planeta.
Tota sola, la seva ment grupal és dispersa i dèbil,
però, en un hoste adequat,
s'unifiquen i es tornen imparables.
La nostra capacitat de transformació ens permet resistir-nos-hi,
però si un calamèrid es fusiona amb un de vosaltres,
s'alçaran tots a l'uníson i arrasaran Mart.
I, poc temps després, la Terra.
Digues, home de la Terra, com és que no t'afecten?
Soc mig viltrumita. Li sona?
Soc l'emperador de Mart! És clar que em sona!
Llavors, deu saber que ens agrada ajudar sempre que podem,
per això em van ordenar protegir els astronautes.
Si li sembla bé, deixem la xerrameca i marxem.
Impossible!
Hem programat l'execució immediata dels humans!
No podem deixar que els toqui un calamèrid.
Ho entenc.
Vinga!
Agafeu-vos les mans!
De pressa!
-Anticongelant? -A punt!
-Oxigen? -A punt!
Termo... A la merda!
Ha arribat l'hora.
A veure, podré aixecar això?
Diria que sí.
Merda!
No!
Vinga, penya!
Sense ressentiments, eh?
M'enduc una pedra si no us importa.
D'acord?
Volia anar a Mart des que era petit.
Ja no hi vull tornar mai.
"Mai" es queda curt.
La moral del planeta ha crescut
veient com els primers humans a anar a Mart
han tornat d'una missió de manual.
Ai, hola. Has tornat abans del previst, no?
Ostres.
Com ha anat a Mart?
Pel que sembla, amb menys enrenou del que hagi passat per aquí.
Explica'ns més coses al sopar. Amor?
Hi ha pollastre.
Mark!
-És la reacció que esperava. -Espera, te n'havies anat?
Què? Com ha anat?
Doncs bastant avorrit.
He conegut la fauna local, el rei, que era imbècil,
però vaig ajudar la gent.
No estaven gaire agraïts, però és igual.
Això és explicar una cosa amb molta ambigüitat.
Mira. T'he portat una cosa.
Sempre n'he volgut una així.
És... Com es diu?
-Una... -Pedra.
Una pedra?
Però no una qualsevol.
Una pedra m... terrestre. Una pedra terrestre.
Més impressionant i tot.
No la hi ensenyis a cap geòleg ni a ningú que sàpiga de pedres.
Potser et diuen una animalada.
Doncs gràcies
per dur-me una pedra terrestre tan bonica.
Saps què va trobar el Donald al teu despatx?
-Decepció? -Sang seca.
Prou per analitzar-ne l'ADN.
-De Guardians. -Sí.
Una trampa. Jo no vaig matar Guardians
ni volia matar Nolan.
Ho sé.
Però ho he de fer igualment.
-Per què? -Que per què?
No em vas fer cas quan et vaig dir que no t'hi fiquessis.
No em pots expulsar.
Fa segles que vaig destruir llibre de ritual.
El Demonius Ex Mortum?
El meu equip l'ha reconstruït.
Han deduït el text amb intel·ligència artificial.
Carai amb la tecnologia.
No pensava que series tu qui el protegís.
Aquest és el problema dels dimonis:
només veieu bé i mal, blanc i negre.
Necessito els grisos fins que esbrini
per què el Nolan els va matar i com aturar-lo.
Ja, et diria que ja ens veurem a l'infern,
però a tu t'espera un lloc pitjor.
Ara et fa pena el dimoni?
No està mort, ha tornat a l'infern.
I no és pitjor això?
La casa és impressionant.
Per què la volen vendre?
Ella té feina a l'estranger.
Ah, que bé. Crec que ens la quedem.
Iniciaré els tràmits.
Per fi comença la primera fase.
Ja ho sé. Dues vendes més i hauré batut el rècord mensual.
Tu ets l'única que podia.
Ah, has parlat amb el Cecil?
Sí, mira: han aparegut proves noves
i sembla que ja no sospiten de mi.
S'ha disculpat i tot.
El Cecil no es disculpa mai.
Ja.
No hi ha res de què preocupar-se.
Tot va bé.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres
Supervisor creatiu: Guillermo Parra