Blikající světla užitá v tomto pořadu mohou u osob trpících
fotosenzitivní epilepsií vyvolat záchvat. Jeho sledování je na uvážení diváka.
VIDĚLI JSTE...
Už byl nejvyšší čas.
Zkus to spíš takhle.
-Netlačil jsi na něj moc? -Ty o mně pochybuješ?
Na místě činu nikdo jiný nebyl.
Jen Všemocný.
Nech Graysonovy sledovat.
Budou zkoušky. Můžeme si projít učivo.
To by šlo.
NA PAMÁTKU
Dnes jsme ztratili titány.
Je mi ctí vám představit nové Strážce Zeměkoule.
Zřejmě máme pomocníka.
Řekl bych, že mi budeš chybět,
ale vždycky si můžu udělat novýho.
Co děláš u mě doma?
Hledá stopy, odpovědi.
Debbie? Jsi v pořádku?
Jo, jsem.
Tvoji muži jsou moc pomalí.
Poušť je neúprosná, šéfe.
Ne tolik jako to, co je pod ní.
Uhněte! Jděte mi z cesty!
Mistře, brzy zase budete učit tenhle svět,
co opravdu znamená utrpení.
Bože!
Pomoc!
Proboha, on vzkřísil Ka-Hora.
Naber výšku.
Rozvířil jsi poušť.
Pardon.
A přidej.
Musíš se překonávat, jestli chceš být rychlejší a vytrvalejší.
Nemůžu uvěřit, že pořád musím trénovat.
Myslel sis, že je snadné být Viltruman?
Vejtaho!
-Tak jo, dáme si pauzu. -Moje řeč.
Poslední u Mount Everestu týden umývá nádobí. Start!
Jo!
Počkat, kde je Mount Everest?
Je to ta vysoká hora.
Dobře, kamaráde, vydýchej se.
Je tu řídký vzduch.
No nepovídej.
Co to?
Pardon, to nic. Já jsem...
NEPORAZITELNÝ
Někdy zapomínám, jak krásná tahle planeta je.
Škoda, že ji lidská rasa chce zničit.
Dobře, že mají nás, co?
Jo, asi jo.
Je Viltrum tak odlišný?
Je velmi odlišný.
Ukončili jsme války po celém vesmíru,
přinesli mír tisícům galaxií,
posunuli mimozemské rasy z bahna vstříc budoucnosti.
Proto jsem tady na Zemi.
Proto jsi tady ty.
Pořád nevěřím, žes odletěl pomáhat planetě, kterou jsi neznal.
-Byl jsem přece člen... -Komise pro zlepšení světa?
Já vím. Ale to není důvod.
Když tvoji prarodiče umřeli,
dlouho jsem byl ztracený.
Neměl jsem jinou rodinu.
Odletět sem byla šance vybudovat něco nového.
Myslíš s mámou?
Jo, tvoje máma všechno změnila.
Tohle místo mi proměnila z práce na domov.
Pak jsi přišel ty a zase se všechno změnilo.
Já bych to asi nedokázal.
-Co? -Nechat všechno za sebou.
Tak hele, udržovat vesmír v bezpečí
a žít podle odkazu našich lidí si žádá oběti, Marku.
To se tě snažím naučit.
Jasně, já to chápu.
Dobře.
Tak ještě jednou?
Poslední doma bude měsíc vynášet koš.
Sakra.
Lži. SOA jsou banda lhářů.
Nezáleží jim na nás. Ani na chudákovi Josefovi.
-Olgo... -Žádný takový.
Jsem Ruska, drahoušku. Vím, jak vlády fungují.
-A ta vaše se nijak neliší. -Cecil toho vraha hledá.
Vážně? Nikoho nezavřel.
Ve zprávách taky nic.
Vědí, kdo to udělal. A je jim to fuk.
-Proč? -To nevím.
Ale poznám, když někdo lže.
A o tomhle lžou.
A proto se stěhuju zpátky do Moskvy za svou rodinou.
Můžeš mi pomoct prodat dům.
Ano, samozřejmě.
Olgo, lhal ti někdy Josef?
Jistě, jako každý hrdina.
Ale já mu uvěřila jen jednou.
Když mi řekl, že všechno bude v pořádku.
DEBBIE GRAYSONOVÁ HESLO - PŘIHLÁŠENÍ
ANONYMNÍ REŽIM
VYHLEDAT: DAMIEN TEMNOKREV
DAMIEN TEMNOKREV: ZRŮDA Z PODSVĚTÍ
DÉMONICKÝ DETEKTIV NESPASIL SVOU DUŠI
TEMNOKREV OČIŠTĚN: DÉMON MĚL PRAVDU
TEMNOKREV: DÉMON ODHALUJE PRAVDU
Užiju si, že nemusím vynášet koš.
Jo, přestaň mi to připomínat.
Celý den jsem našeho syna učil jak překonat zvukovou bariéru.
A jediná potřebná motivace je pro něj žhavý rande.
Rande? Počkat, všechno mi pověz.
Není to rande, jen se s Amber bavíme.
Bavíte? Tak se snaž tu holku moc neokouzlit.
Hádej, kam jdou. „Ven.“
„Ven“? To je pro každou ženu oblíbené místo na romantiku.
Nevím, kam půjdeme. Plánovala to ona.
Iniciativní holka, to mám ráda.
Skončili jste? Protože já jdu smýt šest časových pásem.
Co si taky vyrazit „ven“?
Ať nás netrumfne párek puberťáků.
Olga chce, abych jí pomohla prodat dům.
Ta chuděrka se sotva drží pohromadě.
Věří, že za těmi vraždami je nějaká konspirace.
-Měla by přestat pít. -Nolane.
Co? Pamatuješ si loňský vánoční večírek?
Byla na plech.
To je jako všechny nejlepší dezerty v jednom.
Že jo? Loni v létě na Filipínách jsem jich snědla až moc.
-Co jsi tam dělala? -Pomáhala stavět školy.
Byla to dobrovolnická akce.
Páni. Jaký to bylo?
Moc dobrý pocit.
Došlo mi, že žijeme v bublině
a nevidíme, jaký svět doopravdy je.
Co ty? Cestoval jsi hodně?
No, byl jsem na Mount Everestu.
Co? Ty žertuješ.
Ne. Byl jsem tam s tátou. Byl to náš společný výlet.
To je neuvěřitelný.
Jak se ti líbil Nepál? Nebo jste jeli přes Čínu?
Páni, to jsou skvělý krabičky.
Říká se jim bauly.
B-A-U-L, baul.
Chtěla jsem si jednu přivézt z Filipín, ale nevešla se mi do batohu.
Možná máš šťastný...
Bože, to je ale rozkošný.
To je na prosévání rýže.
A za rozumnou cenu.
Díky.
Představ si, kolik rýže na tom proseješ.
Proč se vlastně prosejvá?
Čekal jsem, jestli přijdeš.
Byl jsi u mě doma.
Vyděsil jsi moji ženu.
Zavraždil jsi sedm lidí.
Možná jsi to byl ty.
Možná jsi přišel dokončit práci, kterou jsi se Strážci začal.
Jsi přece démon.
A démoni poznají zlo, když ho vidí.
Jestli ještě ohrozíš mou rodinu svými konspiračními kravinami...
Zabiješ mě?
Nebudu muset. Komu uvěří? Tobě, nebo mně?
Nevzdám se, Nolane.
Pravdu neschováš.
Žena už podezřívá.
Kdy začne syn?
Naser si, Temnokrve.
To bude stačit.
Tady tě máme.
Ahoj, bratře.
Musíš mít hlad.
Brzy se uvidíme.
Hej, Plechovko!
-Ty jsi spal? -Defragmentoval jsem, Rexi.
Tak toho nech, tohle ti nesmí utéct.
Vítej v novým bejváku, zlato.
Nevěřím, že tady jsem.
Je fajn být zase doma.
Jestli ještě jednou uslyším,
že jsi původní člen Strážců Zeměkoule...
Tak uděláš co?
Nevím, pravděpodobně bouchnu.
Možná tebe do koulí.
Je divný, že jsem nervózní?
Ne, také jsem nervózní.
Zavřete ty pusy, nejste turisti.
Tohle není poutní místo, je to vaše práce.
Čím dřív se rozkoukáte, tím dřív lidi přestanou umírat.
Hele, Cecile?
Odflákli jste úklid.
To je tady jako připomínka.
Až dokážete, že se vyrovnáte hrdinům, kteří tu byli před vámi,
tak to vyčistíme.
Do té doby se na to dívejte, kdykoliv vám sláva stoupne do hlavy.
Pane, Všemocný je tady. Chce vás vidět.
Zabydlete se, pak si promluvíme.
-Jsme v pohodě, ne? -Co?
Po tom, cos mi vyrazila tři zuby
a způsobila mi otřes mozku před celou superhrdinskou komunitou?
Trochu sis o to říkal.
Jo, to asi říkal.
Ale víš co? Ti ostatní hrdinové jsou stejně úplní pitomci.
Pořádní pitomci, co?
Jo, obrovský, špinavý, hnusný pitomci.
Dobře, to stačí.
Rexi, nemíchej dohromady svůj profesní život s osobním, prosím.
Tvůj problém s Atomovou Eve byl přímým důsledkem špatného úsudku.
Neopakuj to s Monstrholkou.
Něco ti povím.
Až ti narostou kulky, říkej mi, co mám dělat se svýma.
Tohle není milostná rada, Rexi. Je to rozkaz.
Zbláznil ses? Vždyť vypadá na 14!
Navíc jsem teď Strážce. Můžu ojet, koho budu chtít.
Dobře. Jsem rád, že si rozumíme.
Co blbneš?
Promiň, asi jsem trefil nerv.
Zapomínám, jak měkcí lidé jsou.
Pracuješ celou noc.
Ty mi máš co říkat. Kde jsi byl?
Jako obvykle. Dával jsem někomu lekci.
Co si jít lehnout?
-Nolane... -Dobrá, co se děje?
Nic, prostě pracuju.
No tak, jsi manželka nejmocnějšího muže na Zemi.
Nemusíš řešit práci.
-Vážně jsi to řekl? -Co?
Nejsem jen tvoje žena, Nolane.
Proto řeším práci.
Ráda řeším práci.
A mně se to na tobě líbí.
Prosím, nech si ty blbý kecy.
A nezkoušej mě utišit.
Nolane!
Ne.
Ahoj...
Promiň.
Chtěl jsem se teleportovat ke dveřím,
ale nefunguje to úplně přesně.
Málem jsem tě zabil.
Jo, všiml jsem si. Nečekal jsem, že budeš tak rychlý.
Jsem trochu nervózní, jak asi chápeš.
Co tu děláš, Cecile?
To byla ta nejlepší noc.
Ještě na to není studie,
ale troufnu si odhadnout, že...
Přeháním to?
Jo.
Ale mně se to líbí.
A snad se budu příště cítit stejně, až naplánuješ rande ty.
To zní jako příslib druhýho rande.
Dobrou noc, Marku Graysone.
Ano!
Ahoj!
Co se děje?
NASA se chystá vyslat první posádku na Mars.
Jo, slyšel jsem. Bezva.
Tvůj otec s tou misí musí pomoct
a ujistit se, že se nic nepokazí. Jenže jemu se nechce.
Musím trénovat syna, Cecile.
Strážci jsou pryč a Země mě potřebuje.
Skoro mám pocit, že se mě snažíš zbavit.
Právě kvůli masakru Strážců tě chci mít na té misi.
Tahle planeta potřebuje výhru.
Bude lidi zajímat Mars,
kdyby Zemi někdo napadl, zatímco budu pryč?
Bude je zajímat, když první čtyři lidi, co vkročí na nový svět, umřou.
Moje priority jsou moje rodina a tahle planeta. Konec diskuze.
To je ta část, kde se přihlásím?
Tak to bylo naposledy, když jste tátu posílal do vesmíru.
Jo, jenže na Měsíc, Marku. To se nepočítá jako vesmír.
Říkal jsi, že mám odpovědnost. Tohle pod ni nespadá?
Tvoje odpovědnost je větší než čtyři astronauti.
A Cecil nežádal tebe, žádal mě.
Jestli ten kluk má zájem, prokáže tím lidstvu laskavost.
Debbie, pomoz mi.
Nechci, aby Mark meškal školu,
ale bezpečí lidí je dost dobrý důvod.
Kolik vyučování zmeškám? Zaletím na Mars a zítra jsem zpátky.
Už to, že nevíš, jak daleko Mars je,
znamená, že bys neměl vynechat školu.
Je to mise na dva týdny.
Dva týdny? Táta má pravdu, nejsem připravený.
S Amber to jde dobře.
Zlatíčko, spousta lidí ti bude říkat, jak máš používat své schopnosti,
ale o tomhle si rozhoduješ sám.
Ty se rozhodni, jaký hrdina chceš být.
Udělám to.
Tak si zabal oběd.
Zítra letíš.
Pane, chtěli jsme se zbavit Nolana, abychom vyšetřili ty vraždy
a nevzbudili v něm podezření.
Jak nám pomůže poslat pryč Marka?
Zjistíme, co ten kluk dovede.
A jestli má srdce na pravém místě.
A jestli ne?
Jeden příšerný scénář nám ke starostem stačí, Donalde.
Nechci Amber lhát,
ale ani jí nemůžu říct pravdu.
Proto je otrava chodit s normálníma lidma.
Jo, ale s Rexem ti to taky nevyšlo.
Změňme téma.
Ráda bych ti pomohla s tou tvou speciální krizí,
ale mám teď vlastní starosti.
Dohodneme se.
Ty mi pomůžeš s Amber, já ti pomůžu vyřešit Rexe.
Nejde jen o Rexe, Marku, jde o všechno.
O moje rodiče, školu, vysokou a...
Nevím, jestli chci teď být superhrdinka.
Ale co jinýho bys dělala?
Nevím, to je ten problém.
Tak kdybys něco potřebovala, třeba si jen promluvit, jsem tady.
Až se vrátím z Marsu.
Díky.
Hele, když někomu povíš, kdo jsi doopravdy zač, není cesta zpět.
Takže jestli Amber řekneš pravdu,
ujisti se, že to s ní myslíš vážně.
Myslíš to s ní vážně, Marku?
Počasí zatím drží
a podle zpráv vše vypadá příznivě.
Za pár minut bude zahájena mise na Mars odstartováním raketoplánu.
Marku?
Napadlo mě, že potřebuješ něco, kam si dáš to síto na rýži.
A v gauči byly zapadlý nějaký drobný...
To je od tebe moc pěkný. Díky.
-Pojď dál. -Poslyš, Amber.
Já...
-Co? -Budu dobrovolník.
Jako ty. Budu dva týdny pomáhat lidem.
-Co? -Daleko odsud.
To je skvělý. Kdy?
Do startu zbývá necelých 60 sekund.
Každou chvíli.
-Vážně? -Víceméně.
Kam se chystáš?
No, je tam poušť.
A skoro nikdo se tam nedostane.
-Nejsou tam budovy. -Ty nevíš?
Přihlásil jsem se narychlo.
Patnáct sekund do startu.
Amber, jsi neuvěřitelná a děláš ze mě lepšího člověka.
Nechci znít jako zoufalec,
ale nezapomeň na mě, až budu pryč.
Myslím, že dva týdny zájmu si zasloužíš.
Deset, devět, osm,
-sedm... -Možná tři.
...šest, pět, čtyři, tři...
Přivezu ti zpátky suvenýr!
A mise na Mars je zahájena.
Mezinárodní průzkum na rudé planetě,
jenž rozšíří naše poznatky tak, jak si zatím ani neumíme představit.
Bezva.
To bylo o chlup, kluku.
Jsem tady, ne?
Jo, to jsi.
Dobře. Moc se neukazuj, pokud se něco nepokazí.
Tohle má být výhra pro lidské lety do vesmíru.
Budu jako duch.
Zadruhé, na téhle misi jsi kvůli Marťanům.
Marťani existují?
Odkud asi byl Marťan? Z Jupiteru?
Nad tím jsem nepřemýšlel.
Moc toho o nich nevíme.
Ale žijí pod zemí a jsou to samotáři.
Neměli by dělat potíže, ale měj se na pozoru.
Marťani. Tajil jste mi to podstatný, Cecile.
To skutečně podstatný je,
abys dostal ty astronauty bezpečně domů.
Lidstvo na tebe spoléhá.
Plýtvají Markovým časem.
On se tak rozhodl. Jsem na něj hrdá.
Od toho má schopnosti, ne?
Nechápe, jakou má zodpovědnost.
Je mu 17, Nolane. Doteď žádnou zodpovědnost neměl.
Co se u Marka projevily schopnosti, začal ses chovat jinak.
Snažím se ho učit.
Jsi odtažitý, všechno tě vytáčí a jsi protivný.
Jsem ve stresu.
Mluvíš o domově. To jsi nikdy nedělal.
Chci, aby Mark znal svůj lid.
Ani já neznám tvůj lid.
Nikdy jsem jiného Viltrumana nepotkala.
-Vyprávěl jsem... -Ano, vyprávěl jsi příběhy,
ale to není totéž.
Něco přede mnou skrýváš. A to bolí.
Dobře, promiň. Já nechtěl... Já ne...
Co?
Nečekal jsem, že budu mít rodinu,
dokud ses neobjevila.
A hrozně miluju tebe i Marka.
Ale když vidím Marka s jeho schopnostmi,
ještě po tom, co se stalo Strážcům, mám strach, že o všechno přijdu.
To já taky.
Tak co uděláme?
No, Mark bude dva týdny pryč...
A?
Pamatuješ si náš první výlet?
Nolane, já...
Slíbila jsem Olze, že prodám ten dům.
Ten dům nikam neuteče, než se vrátíme.
Ptala ses, co uděláme. Tak uděláme tohle.
Prý zabalit oběd. Leda prd.
Zlatíčko?
Hospůdka Donato.
Nevěřím, že tady pořád je.
Tam se nedostaneme.
Máme rezervaci.
Ty nikdy neděláš rezervaci.
Houstone, přistáli jsme.
Na Marsu je krásný den.
A pro lidstvo je to velký úspěch.
Dobrá práce, Hanku.
Viděli jste to?
Co?
To je fuk.
Na tuhle misi nemám nejlepší barvy.
To je na prd.
Třeba mají v tý raketě nabíječku.
Co?
Do hajzlu!
Julius Caesar, v historii světa jeden z největších dobyvatelů. A tohle?
Caesar si v historii stojí docela dobře.
Jo, to asi jo.
Bože, tolik vzpomínek.
Je to jen pár let zpátky.
Naše první rande bylo před 20 lety, Nolane.
Já si pamatuju, jak jsi mi dala kopačky.
Protože ses choval jako vůl.
Vzal jsem tě do Říma.
Jo. A čekal jsi, že tě kvůli tomu budu uctívat.
Byl jsem tu nový. Zlepšil jsem se.
Dočkal ses druhého rande, protože jsi zachránil ty děti.
Jsem ráda, že tu jsme.
Ale pořád máš pocit, že je něco špatně.
Ty ne?
Nevím, jestli je to tím, co se stalo se Strážci, s Markem nebo s námi,
ale jako bych stála na okraji útesu.
A jsem z nás jediná, kdo neumí lítat.
Nebyl jsem k tobě upřímný.
-Ohledně? -Ohledně těch vražd.
Nolane?
Cecil si myslí, že mám prsty v tom, co se stalo Strážcům.
Ale nemáš.
Jsem jediný přeživší a nejsem člověk.
-A Cecil mě nikdy neměl rád. -Promluv si s ním.
Snažil jsem se. Může to špatně dopadnout.
Bože, co budeme dělat?
Jako rodina budeme držet spolu.
Ty, já a Mark.
Jen mi musíte věřit.
Nolane!
Věříš mi, Debbie?
Za tebou je drak!
Prosím, věříš mi?
Věřím ti.
Nemáš tušení, jak moc jsem to potřeboval slyšet.
Dobře, tak něco udělej!
Jsem na dovolené se svou překrásnou ženou.
Ať se Cecil snaží.
Můžeš vylézt.
Neschovávám se.
Cecile.
Nolan nás před tebou varoval.
„Žádný problémy, Marťani žijou pod zemí.“
Do prdele!
To ne!
Ježíši.
Co to je?
Ani hnout, člověče.
Počkejte, já nechci nikomu ublížit, jasné?
Jen tu hledám... Do prdele!
Psy si musíte držet na vodítku!
Jsou to marťanští psi, nebo tak něco, ne?
S tebou sekvidi nic nedělají?
Ale jistě, že se mnou něco dělají.
Pořád cítím tu pachuť.
Ti další lidé, ti v bílém. Jsou jako ty?
Astronauti? Tak trochu, ne tak úplně.
Počkat, vy víte, kde jsou? A mluvíte anglicky?
Mluvíme marťansky.
Vítej na Marsu, Pozemšťane.
Díky za přivítání, Marťane.
Pane Marťane? Vaše Veličenstvo?
Za jakým účelem jsi přišel?
To je legrační příběh.
Poslali mě chránit ostatní pozemšťany na misi na vaši krásnou planetu.
A jestli se nevrátí v jednom kuse, budu vypadat jako pěkný pitomec.
Ahoj, hoši.
-My nevíme, kdo to je. -Byla to tajná mise.
Tak jsi neschopný.
Udělal jsem chybu, ale už to řeším.
Jestli dovolíte, my přestaneme obtěžovat
a vy si ohlídáte ty svoje chapadlový pejsky?
Sekvidi jsou důvod, proč jsem tvoje lidi zajal.
Jsou rasa, která ničí svět, nechávají za sebou jen zkázu
po celém vesmíru. A teď přišli na naši planetu.
Když jsou sami, jejich skupinová mysl je slabá.
Ale když mají vhodného hostitele,
sjednotí se a jsou nezastavitelní.
Naše schopnost měnit tvar nám umožňuje jim odolat,
ale když sekvid napadne jen jediného vašeho člověka,
povstanou jako jeden a zničí celý Mars.
A za chvíli i Zemi.
Takže, Pozemšťane, jak jsi jim dokázal odolat?
Jsem z části Viltruman. Znáš mou rasu?
Já jsem vládce Marsu! Jistě, že znám tvou rasu!
Dobře, tak taky víš, že rádi pomůžeme, kde je třeba.
A proto mě poslali chránit ty astronauty.
Takže pokud je to všechno, doděláme svou vědu a letíme domů.
To není možné!
Tyhle lidi čeká okamžitá poprava.
Nemůžeme riskovat jejich kontakt se sekvidy.
Rozumím.
Běžte!
Chyťte se za ruce!
Pohyb!
-Chlazení? -V pořádku.
-Kyslík? -V pořádku.
Termální... Seru na to!
Tak do toho.
Tak jo. Zvednu to?
Myslím, že jo.
Do hajzlu!
Ne!
No tak, lidi!
Nic ve zlým, jo?
Vezmu si kámen, jestli vám to nevadí.
Jo?
Na Mars jsem chtěl od dětství.
Teď už se nikdy nechci vrátit.
I nikdy je moc brzy.
Svět se zaradoval,
když se muži a ženy po misi na jiné planetě
vrátili domů.
Ahoj. Vrátil ses brzy.
Páni.
Jak bylo na Marsu?
Zdá se, že míň zajímavý než cokoliv, co se dělo tady.
Povíš nám víc u večeře, zlato?
Bude kuře!
Marku!
-V takovou reakci jsem doufal. -Počkej, byl jsi pryč?
Jaký to bylo?
No, většinou nudný.
Narazil jsem na místní faunu a potkal krále. Byl to vůl.
Ale lidem jsem pomohl.
Nevím, jestli mi byli vděční, ale nevadí.
Tomu příběhu podezřele chybí detaily.
Podívej, něco pro tebe mám.
Tohle jsem vždycky chtěla.
Je to... Jak tomu říkají?
-Je to... -Kámen.
Kámen?
Ale ne ledajaký.
Je z Mě... Je ze Země. Pozemský kámen.
No o to líp.
Jen ho nikdy neukazuj geologovi nebo komukoliv, kdo se vyzná v kamenech.
Mohli by ti říct nějakou šílenost.
Tak děkuju
za ten krásný a obyčejný pozemský kámen.
Hádej, co Donald našel ve tvé kanceláři.
-Zklamání? -Zaschlou krev.
Ne moc, ale dost na test DNA.
-Strážci. -Ano.
Nastražená. Nezabil jsem Strážce.
Nechtěl zabít Nolana.
Já vím.
Ale stejně to musím udělat.
-Proč? -Proč?
Protože jsi neposlechl, když jsem řekl, že to nemáš řešit.
Mě nevyženeš.
Zničil jsem rituální knihu před stovkami let.
Myslíš Demonius Ex Mortum?
Moji lidé ji dali dohromady.
Použili umělou inteligenci k doplnění chybějících slov.
Technologie je skvělá, ne?
Nečekal jsem, že mě budeš chránit.
To je ten problém s démony.
Vidí jen dobro a zlo. Černou a bílou.
Já potřebuju šedou, dokud nepřijdu na to,
proč Nolan zabil Strážce a jak ho zastavit.
Řekl by, že se uvidíme v pekle,
ale na tebe čeká horší místo.
Teď ti na tom démonovi záleží?
Není mrtvý, jen je zpátky v pekle.
Není to horší?
Tady je to úžasné.
Proč ten dům prodávají?
Manželka má práci v zahraničí.
To je pěkné. Asi si ho vezmeme.
Připravím papíry.
Konečně začíná první fáze.
Já vím. Ještě dva prodeje a překonám svůj měsíční rekord.
Jestli to někdo dokáže, tak ty.
Mluvil jsi s Cecilem?
Jo. Objevily se nějaké nové důkazy
a podle všeho jsem z toho venku.
Dokonce se mi omluvil.
Cecil se nikdy neomlouvá.
Já vím.
Ale není se čeho bát.
Všechno je v pořádku.
Kreativní dohled: Lucie Musílková