Programul conține lumini care pot provoca crize
celor cu fotosensibilitate epileptică. Nerecomandat persoanelor sensibile.
DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Era și timpul!
Încearcă mai degrabă așa.
- Nu ai exagerat cumva? - Nu mă crezi?
N-a fost altcineva la locul crimelor.
Numai Omni-Man.
Supravegheați familia Grayson.
Vin tezele. Vrei să repetăm materia împreună?
Îmi convine.
IN MEMORIAM
Azi am pierdut niște titani.
Am plăcerea să vi-i prezint pe noii Gardieni ai Globului!
Se pare că avem un binefăcător.
Aș spune că o să-mi lipsești, frate.
Dar pot face oricând altul.
Ce cauți în casa mea?
Indicii. Răspunsuri.
Debbie? Ești bine?
N-am nimic.
Oamenii tăi se mișcă prea încet.
Deșertul e necruțător, șefule.
Ce e sub el e și mai necruțător.
Mișcați! La o parte!
Stăpâne, în curând vei arăta din nou acestei lumi
ce înseamnă adevărata suferință.
Dumnezeule!
Ajutor!
Doamne, îl reînvie pe Ka-Hor!
Mai sus!
Răvășești nisipul.
Scuze.
Mai vioi!
Trebuie să te străduiești ca să capeți viteză și rezistență.
Tot mai trebuie să mă antrenez?
Credeai că e ușor să fii viltrumian?
Te dai mare!
- Bine. Să facem o pauză. - Așa mai merge.
Ultimul ajuns pe Everest spală vasele o săptămână. Start!
Da!
Stai, unde e Everestul?
E ăla înalt.
Respiră adânc, amice!
Aerul e rarefiat aici.
Nu mai spune!
Ce naiba!
Salut! Scuze. E-n regulă. Eu sunt...
INVINCIBILUL
Uneori uit ce frumoasă poate fi planeta asta.
Păcat că rasa umană ține s-o distrugă.
Bine că ne au pe noi, nu?
Presupun că da.
Viltrum e așa de diferit?
E foarte diferit.
Am oprit războaie în tot universul,
am adus pacea în mii de galaxii,
am ridicat din țărână rase și le-am propulsat în viitor.
De asta sunt pe Pământ.
De asta ești și tu.
Nu pot să cred că ai lăsat totul pentru o planetă necunoscută.
- Eram în... - Comisia Propășirii Lumilor?
Da, știu. Dar tot nu se justifică.
Când au murit bunicii tăi,
am fost pierdut multă vreme.
Doar pe ei îi aveam.
Am simțit că, dacă vin aici, am șansa să construiesc ceva nou.
Cu mama, adică?
Da, mama ta a schimbat totul.
A transformat locul din misiune în cămin.
Apoi ai apărut tu și totul s-a schimbat din nou.
Eu nu știu dacă aș putea.
- Ce? - Să las totul în urmă.
Protejarea universului
și onorarea moștenirii tale cer sacrificii, Mark.
Asta încerc să te învăț.
Sigur. Înțeleg.
Bine.
Încă o tură?
Ultimul sosit acasă duce gunoiul o lună.
Frate!
Minciuni. AAG e un cuib de vipere.
Nu le pasă de noi. Sau de sărmanul meu Josef.
- Olga... - Nicio „Olga”!
Sunt rusoaică, draga mea. Știu ce fac guvernele.
- Și al vostru e la fel. - Cecil caută asasinul.
Zău? Nu e nimeni la închisoare.
Nimeni la știri.
Știu cine e autorul și nu le pasă.
- De ce? - Nu știu.
Dar știu când sunt mințită.
Iar ei mint în povestea asta.
De-aia mă mut înapoi la Moscova. La ai mei.
Mă poți ajuta să vând casa.
Da. Bineînțeles.
Olga, Josef te-a mințit vreodată?
Desigur. Toți supereroii mint.
Doar o dată am făcut greșeala să-l cred.
Când mi-a zis că totul va fi bine.
DEBBIE GRAYSON - CONECTARE
MOD INCOGNITO
CĂUTARE: DAMIEN DARKBLOOD
DARKBLOOD: CIUDATUL DE DINCOLO
DEMONUL DETECTIV NU-ȘI POATE SALVA SUFLETUL
APĂRĂTORUL DEMONIC AVEA DREPTATE
UN DEMON SCOATE ADEVĂRUL LA LUMINĂ
Ce-o să-mi placă să nu duc eu gunoiul timp de o lună!
Nu mai răsuci cuțitul în rană!
Toată ziua l-am învățat cum să depășească viteza sunetului.
Motivația supremă a fost o întâlnire romantică.
O întâlnire? Stai așa! Povestește-mi!
Nu-i întâlnire. Doar mă văd cu Amber.
Te vezi? Încearcă să n-o faci să se îndrăgostească prea tare.
Ghicește unde merg! „În oraș.”
„În oraș.” Destinația perfectă pentru o seară romantică.
Nici nu știu ce o să facem. Ea a organizat seara.
O fată cu inițiativă. Îmi place.
Gata? Am șase fusuri orare de spălat de pe mine.
Ce zici, ieșim și noi „în oraș”?
Doar n-o să ne facă de râs niște puști.
Olga vrea să îi vând casa.
Biata femeie abia mai face față.
Crede că e o conspirație cu asasinatele.
- Să mai lase băutura. - Nolan!
Ce? Nu mai ții minte petrecerea de Crăciun?
S-a făcut mangă.
Cele mai bune deserturi într-unul singur!
Nu? Astă-vară, în Filipine, am mâncat până n-am mai putut.
- Ce făceai acolo? - Ajutam la construirea școlilor.
Cu un grup de voluntari.
Tare! Cum a fost?
M-am simțit grozav.
Mi-am dat seama că trăim într-o bulă
din care nu vedem cum e lumea de fapt.
Dar tu? Ai călătorit pe undeva?
Am fost pe Everest.
Ce? Glumești.
Nu. Am fost cu tata. O excursie tată-fiu.
Incredibil!
Ți-a plăcut Nepalul? Sau ați mers prin China?
Ce cutii mișto!
Se numesc baul.
B-A-U-L.
Am vrut să îmi iau din Filipine, dar nu prea intră în rucsac.
Poate azi ai noroc...
Doamne! Uite ce drăguțe sunt astea!
Sunt separatoare de orez.
Și la preț foarte convenabil.
Mersi.
Gândește-te cât orez o să separi.
De ce anume îl separi?
Mă întrebam dacă o să vii.
Ai fost în casa mea.
Mi-ai speriat soția.
Tu ai ucis șapte oameni.
Poate tu i-ai ucis.
Poate ai venit să termini treaba începută cu Gardienii.
Doar tu ești demonul.
Iar demonii recunosc răul când îl văd.
Dacă îmi mai ameninți familia cu prostiile tale conspiraționiste...
Mă ucizi?
Nu e nevoie. Pe care dintre noi ai impresia că îl vor crede?
Nu renunț, Nolan.
Nu poți ascunde adevărul.
Soția e deja bănuitoare.
Cât mai durează până devine și fiul?
Suge-o, Darkblood!
E bine.
Iată-te!
Salutare, frate!
Cred că ți-e foame.
Pe curând!
Omule de tinichea!
- Ațipiseși? - Îmi făceam defragmentarea, Rex.
Bine. Oprește-o! Nu vrei să ratezi asta.
Bun venit în noul nostru cuibușor!
Nu pot să cred că-s aici.
Casă, dulce casă!
Dacă te mai aud o dată
lăudându-te că tu ești membru fondator al Gardienilor...
Ce o să faci?
Nu știu. Arunc ceva în aer, cred.
Poate ouăle tale.
E aiurea că am emoții?
Nu. Și eu am.
Nu căscați gura! Nu sunteți turiști.
Ăsta nu e un sanctuar. E meseria voastră.
Intrați rapid în pâine și salvați vieți!
Cecil?
Ai ratat o pată.
Am lăsat-o pentru aducere aminte.
Dovediți-vă vrednici de eroii care v-au precedat,
și o șterg.
Până atunci, uitați-vă la ea când vă credeți tari.
Dle, Omni-Man e aici. Vrea să vă vadă.
Instalați-vă. Vorbim mai târziu.
- Fără resentimente, nu? - Ce?
După ce mi-ai scos trei dinți
și mi-ai provocat o comoție de față cu toți supereroii?
Ți-ai căutat-o cu lumânarea.
Da, probabil.
Dar știi ce? Ceilalți supereroi sunt niște idioți.
Ditamai idioții.
Da, niște ditamai idioți jegoși.
Bine, destul.
Nu amesteca viața personală cu cea profesională, te rog.
Judecata ta greșită a îndepărtat-o pe Atom Eve.
N-o face și cu Fata Monstru.
Uite ce e!
Îmi spui ce fac cu boașele mele când o să ai și tu.
Nu-ți ofer consiliere relațională. Îți dau un ordin.
Ai înnebunit? Arată de parc-ar avea 14 ani!
În plus, acum sunt Gardian. Pot să mi-o trag cu cine vreau.
Bine. Mă bucur că ne-am înțeles.
Ce dracu'?
Îmi pare rău. Oi fi atins un nerv.
Uit ce fragili sunt oamenii.
Ai lucrat toată noaptea.
Tu vorbești! Unde ai fost?
Ca de obicei. Am dat o lecție cuiva.
Mergem la culcare?
- Nolan... - Bine. Ce se petrece?
Nimic, lucram.
Ești soția celui mai puternic om din lume.
N-ar trebui să muncești.
- Pe bune? - Ce?
Nu-s doar soția ta, Nolan.
De-aia am de lucru.
Îmi place să am de lucru.
Și ador asta la tine.
Lasă aburelile!
Nu îndrăzni să-mi zici să tac!
Nolan!
Nu!
Salut!
Îmi pare rău.
Voiam să mă teleportez la intrare,
dar chestia asta nu merge chiar ca un ceas elvețian.
Era să te omor.
Am observat. Nu mă așteptam să mă ataci așa de repede.
Sunt cam stresat. Cred că înțelegi.
Ce cauți aici, Cecil?
A fost cea mai tare seară!
Încă nu s-au făcut studii,
dar cred că nu mă hazardez prea mult...
Exagerez?
Da.
Dar îmi place.
Sper să fie la fel și data viitoare, când organizezi tu întâlnirea.
Deci o să existe a doua întâlnire?
Noapte bună, Mark Grayson!
Da!
Salut!
Ce se petrece?
Prima misiune NASA cu echipaj uman pe Marte.
Da, am văzut. Tare!
Vreau ca tatăl tău să o asiste
și să se asigure că e totul bine. Dar nu vrea.
Sunt ocupat, îl antrenez pe fiul meu.
Gardienii nu mai sunt, e nevoie de mine aici.
Dacă n-aș ști, aș spune că încerci să scapi de mine.
Tocmai din cauza masacrului vreau să te alături misiunii.
Planeta are nevoie de o reușită.
Crezi că Marte o să conteze
dacă e atacat Pământul și eu nu sunt aici?
O să conteze dacă mor primii patru oameni care pășesc pe Marte.
Prioritățile mele sunt familia și planeta asta. Punct.
Acum e momentul în care mă ofer eu voluntar?
Ca data trecută când i-ai cerut tatei să iasă în spațiu.
Atunci era vorba despre Lună. Luna nu se pune.
Îmi spuneai de responsabilități. Asta nu e una?
Responsabilitățile tale depășesc grija pentru patru astronauți.
Iar Cecil mi-a cerut-o mie, nu ție.
Dacă băiatul vrea, ar aduce un serviciu omenirii.
Debbie, ajută-mă!
Nu vreau ca Mark să lipsească de la ore,
dar protejarea oamenilor e un motiv justificat.
Cât aș lipsi? Dau o fugă o Marte și mâine sunt acasă.
Faptul că nu știi la ce distanță e Marte
arată de ce n-ar trebui să lipsești de la ore.
Misiunea ține două săptămâni.
Două? Tata are dreptate, nu-s pregătit.
Merge strună cu Amber.
Scumpule, mulți îți vor spune cum să-ți folosești puterile,
dar tu ești cel care decide.
Tu decizi ce fel de erou vrei să fii.
Accept.
Pune-ți merinde, puștiule!
Pleci mâine.
Voiam să lipsească Nolan ca să-l putem cerceta pentru asasinate
fără să trezim bănuieli.
Cu ce ne alegem dacă pleacă Mark?
O să vedem de ce e în stare.
Și, mai ales, dacă are suflet bun.
Și dacă nu?
Ne ajunge un scenariu de coșmar, Donald.
Nu vreau s-o mint pe Amber,
dar nici nu-i pot spune adevărul.
De asta e o pacoste să fii cu oameni obișnuiți.
Nici relația cu Rex n-a fost o poezie.
Schimb subiectul.
Aș vrea să te ajut în criza ta deosebită,
dar le am pe ale mele pe cap.
Îți propun ceva.
Tu mă ajuți cu Amber, iar eu te ajut cu Rex.
Nu e vorba doar de Rex, ci de tot restul.
Părinții, școala, facultatea și...
În clipa asta nu știu dacă vreau să fiu supererou.
Dar ce altceva să faci?
Nu știu. Asta e problema.
Dacă ai nevoie de ceva sau vrei să vorbim, sunt aici.
Când mă întorc de pe Marte.
Mersi.
Când îi dezvălui cuiva identitatea ta secretă, s-a zis.
Așa că, dacă îi spui adevărul,
să ai intenții serioase.
Ai intenții serioase cu ea?
Vremea rămâne prielnică
și ni s-a spus că totul pare în regulă,
iar lansarea Misiunii Marte o să aibă loc dintr-o clipă în alta.
Mark?
Mă gândeam că îți trebuie ceva în care să ții separatorul
și am găsit niște mărunțiș printre pernele canapelei...
Foarte drăguț din partea ta. Mulțumesc.
- Intră! - Ascultă, Amber...
Eu sunt...
- Ce ești? - Voluntar.
Ca și tine. Plec într-o misiune de ajutorare de două săptămâni.
- Ce? - Foarte departe.
Grozav! Când?
Mai puțin de un minut până la lansare.
Dintr-o clipă-n alta.
- Pe bune? - Oarecum.
Unde pleci?
E o zonă deșertică.
Cam pustie.
- Fără clădiri. - Nu știi unde pleci?
M-am oferit la repezeală.
Se pregătește aprinderea.
Ești grozavă și mă motivezi să fiu mai bun,
așa că, cu riscul să par disperat,
te rog, nu mă uita cât sunt plecat!
Te-ai asigurat pe vreo două săptămâni.
Zece, nouă, opt...
- Șapte... - Sau trei.
Șase, cinci, patru, trei...
- ... doi, unu. - Îți aduc un suvenir!
Misiunea Marte a decolat.
O expediție de explorare a planetei roșii
care o să îmbogățească inimaginabil cunoștințele omenirii.
Tare!
În ultima clipă, băiete.
Dar am ajuns, nu?
Da, ai ajuns.
În primul rând, nu te arăta decât dacă apare vreo problemă.
Meritul trebuie să revină omenirii.
Sunt ca o stafie.
În al doilea rând, misiunea ta sunt marțienii.
Există marțieni?
De unde crezi că venea Marțianul? Jupiter?
Nu m-am gândit la asta.
Nu știm multe despre ei.
Dar locuiesc în subteran și-s discreți.
N-ar trebui să ai probleme, dar fii atent.
Marțieni. Ai uitat ceva important, Cecil.
De fapt, important e
ca echipajul să revină cu bine acasă.
Omenirea se bizuie pe tine.
Mark își pierde vremea.
A fost hotărârea lui. Sunt mândră de el.
Nu la asta servesc superputerile?
El nu-și înțelege responsabilitățile.
Are 17 ani, Nolan! N-a mai avut responsabilități.
De când și-a căpătat puterile, te-ai schimbat.
Încerc să-l învăț.
Ești distant, te irită orice. Ești răutăcios.
Sunt foarte stresat.
Ai vorbit despre Viltrum, ca niciodată.
Vreau să-și cunoască rasa.
Nici eu nu o cunosc.
N-am cunoscut alt viltrumian.
- Ți-am spus... - Povești, da.
Dar nu e același lucru.
Îmi ascunzi ceva. Și asta mă doare.
Bine. Îmi pare rău. Nu am... Nu sunt...
Ce nu ești?
Nu credeam că o să am o familie
până ai apărut tu.
Și vă iubesc enorm pe tine și pe Mark.
Dar, când îl văd cu puterile lui,
după ce s-a întâmplat cu Gardienii, sunt îngrozit că aș putea pierde totul.
Și eu.
Și ce facem?
Mark lipsește două săptămâni...
Și?
Știi prima noastră excursie?
Nolan...
I-am spus Olgăi că îi vând casa.
Casa nu pleacă nicăieri până ne întoarcem.
M-ai întrebat ce să facem. Asta facem.
Merinde, pe naiba!
Scumpa mea?
L'Osteria Donato!
Incredibil, e tot aici!
Nu găsim locuri.
Am făcut rezervare.
Tu nu faci niciodată rezervare.
Am ajuns, Houston.
E o zi superbă pe Marte
și o realizare fantastică pentru omenire.
Bravo, Hank!
Ați văzut?
Ce să vedem?
Nu contează.
Nu am culorile optime pentru misiune.
Ce nasol.
Poate au vreun încărcător în navetă.
Ce?
La naiba!
Iulius Cezar, marele cuceritor, redus la așa ceva.
Istoric vorbind, Cezar e bine-mersi.
Presupun că da.
Doamne, ce amintiri!
Au trecut doar câțiva ani.
Prima noastră întâlnire a fost acum 20 de ani, Nolan.
Îmi amintesc că mi-ai dat papucii după.
Da, fiindcă erai un măgar.
Te-am dus la Roma.
Da, și te așteptai să te venerez pentru asta.
Eram nou-venit. M-am dat pe brazdă.
Am ieșit iar fiindcă am văzut la știri cum ai salvat copiii ăia.
Mă bucur că am venit.
Dar tot simți că e ceva putred.
Tu nu?
Nu știu dacă are legătură cu Gardienii, cu Mark sau cu noi,
dar mă simt ca pe marginea unei prăpastii
și, dintre noi, doar eu nu știu să zbor.
Nu am fost sincer cu tine.
- În legătură cu ce? - Cu asasinatele.
Nolan?
Cecil crede că am avut de-a face cu cele întâmplate Gardienilor.
Dar nu ai avut.
Sunt unicul supraviețuitor și nu sunt om.
- Iar Cecil mă antipatizează. - Vorbește cu el.
Am încercat. Ar putea fi de rău.
Doamne! Ce ne facem?
Rămânem uniți, ca o familie.
Eu, tu și Mark.
Doar ai încredere în mine.
Nolan!
Ai încredere, Debbie?
E un dragon în spatele tău!
Te rog! Ai încredere în mine?
Am încredere.
Nici nu știi câtă nevoie aveam să aud asta de la tine.
Bine. Acum fă ceva!
Sunt în vacanță cu frumoasa mea soție.
Să-și facă Cecil treaba.
Nu te mai ascunde!
Nu mă ascund.
Cecil.
Nolan ne-a prevenit.
„N-o să ai probleme, Marțienii locuiesc în subteran.”
La naiba!
Nu!
Doamne!
Ce naiba?
Nu mișca, omule!
Stați! Nu vreau să fac rău nimănui, da?
Caut doar... Drace!
Țineți-vă câinii în lesă!
Sunt un fel de câini marțieni, nu?
Sequidele nu au efect asupra ta?
Ba au un mare efect.
Încă le simt gustul.
Ceilalți oameni. În alb. Sunt ca tine?
Astronauții? Oarecum, dar nu chiar.
Știți unde sunt? Și vorbiți limba mea?
Vorbim limba marțiană.
Bun venit pe Marte, pământeanule!
Mersi de primire, marțianule!
Domnule marțian... Înălțimea Voastră?
Cu ce scop ai venit aici?
E o poveste nostimă.
Îmi protejez semenii într-o misiune pe minunata voastră planetă
și, dacă nu-i aduc întregi înapoi, o să mă fac de râs.
Salutare!
- Nu-l cunoaștem. - Era o misiune secretă.
Atunci o faci prost.
Au fost greșeli, dar totul s-a rezolvat,
așa că, dacă nu vă deranjează, ați scăpat de noi.
Și poate vă țineți cățelușii în frâu?
Tocmai din cauza sequidelor ți-am capturat oamenii.
Sunt o rasă nimicitoare care a pustiit totul în urma sa
prin univers, înainte să ajungă aici.
Când sunt singuri, mintea lor colectivă e difuză și slabă,
dar o gazdă corespunzătoare
îi unește și îi face de neoprit.
Abilitățile noastre de metamorfozare ne permit să le rezistăm,
dar, dacă o sequidă se contopește cu vreunul dintre oamenii tăi,
se vor uni cu toții și vor distruge Marte.
Și, în curând, Pământul.
Spune-mi, pământeanule, cum de le poți rezista?
Am sânge de viltrumian. Ai auzit de noi?
Sunt împăratul planetei Marte! Sigur că am auzit.
Atunci, știi că ne place să fim de ajutor.
De-asta am fost trimis să-i apăr pe astronauți.
Deci, dacă sunteți de acord, ne terminăm treaba și plecăm acasă.
Imposibil!
Oamenii trebuie executați numaidecât.
Nu riscăm să intre în contact cu vreo sequidă.
Înțeleg.
Repede!
Prindeți-vă de mâini!
Mișcați-vă!
- Răcirea? - Verificat!
- Oxigenul? - Verificat!
Temperatura... La naiba!
La treabă!
Bun. Oare pot s-o ridic?
Cred că pot.
La naiba!
Nu!
Haideți odată!
Fără resentimente, bine?
Iau și eu o piatră, dacă se poate.
Da?
De mic copil voiam să ajung pe Marte.
Acum, nu l-aș mai vedea niciodată.
Puțin spus „niciodată”.
Lumea vibrează de bucurie
la revenirea primilor oameni care au pășit pe altă planetă
într-o misiune reușită.
Te-ai întors mai devreme.
Wow.
Cum a fost pe Marte?
Se pare că mai puțin palpitant decât ce se petrecea aici.
Să ne povestești la cină! Scumpule?
Am gătit pui.
Mark!
- Asta e reacția pe care o doream. - Stai! Ai fost plecat?
Cum a fost?
Destul de plictisitor.
Am văzut niște sălbăticiuni. Și pe rege. Cam măgar.
Dar chiar am ajutat oamenii.
Nu știu dacă au fost recunoscători, dar asta e.
Ciudat de vagă poveste!
Fii atentă! Ți-am adus ceva.
Mereu mi-am dorit așa ceva.
Este... Cum li se spune?
- O... - Piatră.
Piatră?
Și nu orice piatră.
Ci una m... Pământeană. O piatră pământeană.
Și mai impresionant.
Doar să n-o arăți vreunui geolog sau altcuiva priceput la pietre.
Să nu-ți spună vreo grozăvie.
Mulțumesc.
Pentru superba, banala piatră pământeană.
Ghicești ce a găsit Donald în biroul tău?
- Dezamăgire? - Sânge închegat.
Cât pentru o probă ADN.
- Gardienii. - Da.
A fost pus acolo. Nu i-am ucis eu.
Nu l-am atacat pe Nolan.
Știu.
Dar tot trebuie să fac asta.
- De ce? - De ce?
Fiindcă nu m-ai ascultat când ți-am zis să lași baltă cazul.
Nu mă poți elimina.
Am distrus cartea cu ritualul cu secole în urmă.
Demonius Ex Mortum?
Au reconstituit-o oamenii mei.
Au dedus cuvintele lipsă folosind inteligența artificială.
Ce ți-e cu tehnologia!
N-aș fi crezut că tocmai tu îl vei apăra.
Vezi? Asta e problema cu demonii.
Vedeți doar în rău și bine. Alb și negru.
Eu am nevoie de nuanțe de gri până aflu
de ce a ucis Nolan Gardienii și cum îl opresc.
Da. Aș zice că ne vedem în iad,
dar te așteaptă un loc mai sinistru.
Acum îți pasă de demon?
Nu e mort, doar a revenit în iad.
Și asta nu e mai rău?
Minunată casă!
De ce vor s-o vândă?
Soția pleacă peste hotare.
Ce drăguț! Cred că o vrem.
Mă apuc de acte.
În sfârșit, începe prima fază.
Știu. Încă două vânzări și dobor recordul lunar.
Numai tu ai putea s-o faci.
Ai vorbit cu Cecil?
Da. Fii atentă! Au apărut noi probe
și se pare că nu mai sunt suspect.
Și-a cerut și scuze.
Nu-i stă deloc în fire.
Știu.
Deci n-avem motive de îngrijorare.
Totul e în regulă.
Subtitrarea: Liana Oprea
Redactor: Monica Bildea