Blikající světla užitá v tomto pořadu mohou u osob trpících
fotosenzitivní epilepsií vyvolat záchvat. Jeho sledování je na uvážení diváka.
VIDĚLI JSTE...
Chtěli jsme se zbavit Nolana, abychom vyšetřili ty vraždy
a nevzbudili v něm podezření.
Jak nám pomůže poslat pryč Marka?
Zjistíme, co ten kluk dovede.
A jestli má srdce na pravém místě.
Co jsi zač?
Kam se chystáš?
No, je tam poušť.
Ty nevíš?
Běžte!
Prosím, nezapomeň na mě, až budu pryč.
Cecile?
Odflákli jste úklid.
To je tady jako připomínka.
Až dokážete, že se vyrovnáte hrdinům, kteří tu byli před vámi,
tak to vyčistíme.
Zavraždil jsi sedm lidí.
Žena podezřívá.
DÉMON ODHALUJE PRAVDU
Neposlechl jsi, když jsem říkal, abys ten případ nechal být.
Nemusíme se bát.
Všechno je v pořádku.
Zab ho!
Teď já.
Cože?
-Padáme odsud! -Dělejte!
Vyřiď panu Liuovi, že až se příště objevíte v našem rajonu, nebudu tak něžný.
Ta zpráva byla pro tebe.
Neblázni, kluku. Nechám tě...
Běž!
Do hajzlu.
Tentokrát jsem připravený, Neporazitelný!
Vzdávám...
Hele, vrať to zpátky.
Vzdávám...
Ten nováček je frajer!
Ano, mám 20 minut zpoždění,
ale nemůžeš se na mě zlobit.
Jak jsi na to přišel?
Nesu ti japonský cheesecake.
To jsi pro něj jel přes celý město?
Jo.
Jako omluva za zpoždění, protože jsi pro něj jel přes půl města?
Je to šílený?
Jo, trochu jo.
Můžu ho odnést zpátky,
ale to bych se opozdil ještě víc.
Hele, co jsme ti udělali?
Zmlkni, Kevine, nech to být.
Na rohu Třetí a Parklandovy je hotel.
Tam vás na pár týdnů ubytují.
Nemáte zač! Jen se snažím chránit město.
-Za tebou! -Co? Do hajzlu.
Ahoj. Nebojte se, držím to.
Raději si poberte věci.
A moc mě to mrzí.
-Jdeš o 45 minut pozdě! -Už se to nestane, pane Sayere.
Stává se to, Graysone!
Za tři měsíce jsi přišel pozdě dvanáctkrát.
Je mi líto, ale uberu ti směny.
Víte co? Neobtěžujte se.
-Končím. -Co?
Pane Sayere, v majonéze je zase krysa.
Vypadám, že mě to zajímá, Same?
Graysone?
Zítra ty peníze budu mít, přísahám.
-Řekni šéfovi, že potřebuju víc času. -Čas vypršel, Gary.
Tady. Vezmi si všechno, co mám.
Dva dny. Pak z tebe bude mastnej flek.
Proboha!
Kde je ta gravitační bomba?
To vám neřeknu!
A co teď?
Marku, musíš ho vyděsit. Ať si myslí, že ho vážně pustíš.
Já vás slyším!
Nevím, to není pěkný.
Tak hele, ukážu ti to.
Vidíš? Teď mi poví všechno.
Dobře, ale chytíš ho, ne?
Jo, za vteřinku.
Sakra.
Řediteli Winslowe, dobrý den.
Pane Graysone.
Jestli plánujete vysokou školu,
musíme probrat vaše současné problémy s docházkou.
ŘEDITELNA
A co když nechci na vysokou?
Stát!
Stojí vaše životy za minimální plat?
Nebo alibisticky vystřelíte do vzduchu
a všichni odejdeme šťastní a živí?
Ahoj, dneska to nedám. Něco mi do toho vlítlo.
Dáváš mi košem?
Měl bys našlapovat opatrně, příteli.
Uvidíš sama, že ti to za to čekání bude stát.
Jen neprošvihni čtvrteční večeři s mojí mámou,
jestli je ti život milý, Marku Graysone.
Ani kdyby byl konec světa.
Vážně?
Ani škrábanec?
To ujde na chlápka, co má místo prstů štěrk.
Ano.
Jo, to je krása. To funguje.
To je poslední.
Splaceno, končím.
Ne.
Ne?
Víš, Titáne, jsi až moc užitečný.
Všechno zvládneš vyřešit.
Klidně do sebe necháš střílet a ani kvůli tomu nefňukáš.
Na rozdíl od někoho tady.
To bylo jednou. Říkal jsem...
Zavři tu hubu!
Jistě, někdy necháš přežít lidi, kteří by měli umřít.
Ale umíš s nimi zamávat.
Kdybys zrovna nedoplatil svůj dluh, už bych s tebou jednal o bonusu.
Už nepotřebuju tvoje peníze.
Ale potřebuješ. No tak, chceš toho nechat?
Budeš smažit v Burger Martu? Tenhle vlak už ujel, příteli.
Tohle je teď tvůj život. Tohle je tvoje práce.
Ne, není.
Jsi chodící hromada kamení. Rozbíjíš hlavy.
To je všechno. Tak si to konečně přiznej.
Vím, že pro mě budeš dál pracovat.
Otázka je, jak těžký si to uděláš.
Co to děláš?
Myslíš, že se z tohohle vymlátíš?
Vím, kde žije tvoje rodina,
takže pracuješ pro mě, dokud ti nedovolím odejít!
Ano! Vidíš?
Právě kvůli takovým kouskům tě nikdy nenechám odejít.
A teď mi musíš splatit ten stůl. Bylo to dovozový zboží, italský javor.
Teď ho hoď zpátky do vesmíru.
Jaký to je zachránit svět? Nebo alespoň zemi?
Tohle byl docela prcek.
Tohle byl prcek?
Jo, měl jsi vidět asteroid, který jsem odklonil před pár lety.
Byl velký jako Texas.
Sakra. Musím letět, tati.
Hele, ať píše kdokoliv, tvůj trénink je důležitější.
Priority, dobře?
Já vím, ale píše Amber.
Marku, už jsme to řešili.
Tati...
Jen tentokrát, jo?
Jo!
Jdu trochu pozdě.
A nesu dezert.
Dobře, to je fér.
Měla jsi pravdu, tvoje máma skvěle vaří.
To jsi jí měl říct sám. U večeře. Před dvěma hodinama.
-Chtěl jsem napsat... -Jsem pro tebe důležitá?
Jo, jasně.
Jenže si tak nepřipadám.
Když máme plány, většinou přijdeš pozdě. Nebo to zrušíš, nebo se neukážeš.
-A máš mizerný výmluvy. -Počkej.
Ale pak mi přineseš oblíbený suši.
Nebo mi dáš do skříňky vzkaz.
Nebo mě překvapíš po hodině.
A docela dobře líbáš.
Ale to neomlouvá to ostatní.
A dnešek se rozhodně omluvit nedá. Jsme spolu tři měsíce.
Měl jsi poznat mou mámu.
Já mám prostě povinnosti s rodinou.
Pomáhám tátovi s prací.
Je těžký to sladit.
To je v pohodě, tak mu pomáhej.
Ale tohle?
Na tohle už nemám.
Už jsem to zažila a stačilo mi to.
-Počkej. -Proč?
Protože jsem...
Co?
Já...
Já se polepším. Slibuju.
Dokaž to.
-Ahoj, tati. -Marku!
Slon zrovna vykrádá obchod.
-Můžeš na něm trénovat. -Nemám náladu.
Marku...
Dobře, už letím.
To je můj kluk.
-Objednal si někdo karamelovou? -Tati!
Mami, dostal moji zprávu!
Dobře.
Takže nás ještě neodpojili.
Nejsme z toho venku, co?
Není to tak snadný, Nesso.
Mlč.
Chci za tebou.
Počkej, zlato, pomůžu ti.
Hele, tati, superhrdina!
Je hodnej?
Lidi to říkají.
A ty jsi hodnej?
Já...
Jak se jmenuje?
Tenhle? Ten si říká...
NEPORAZITELNÝ
Sedm mrtvých. Jeden živý. Tvůj manžel.
-Debbie? -Ježíši!
Jak se jmenovalo to místo v Bordeaux?
Jak tam pekli ty čokoládový věcičky?
Andrého rakvičky?
To je ono! Díky, lásko.
VZDÁLENOST, HESLO, PENÍZE
KREV, KOSTÝM, DNA
Chci zpátky svůj převlek.
Je mi fuk, jak je zničený.
Je přísně tajný a já ho chci zpátky.
Hned mi ho přineste.
Nemusím vám říkat, když se s někým rozejdu.
Jediný důvod, proč jsem ti dovolil být superhrdinkou, byl ten,
že Rex na tebe dával pozor.
Postarám se o sebe sama.
Tvůj otec tím chce říct, že jsme měli Rexe moc rádi
a uklidňovalo nás, že jsi díky němu v bezpečí.
Ale když teď nejsi ani v týmu...
Rex mě podvedl!
Nácti tým se rozpadl. Skončilo to. Tak to v životě chodí.
-Odpusť mu. -Cože?
Všichni kluci dělají chyby.
Nebuď taková...
Je ti 18 let.
Nemůžeš být hrdinka sama za sebe.
Vůbec bys to neměla dělat.
Zaprvý, můžu dělat sama cokoliv.
Doslova. Dokážu přeskupit atomy na molekulární úrovni jako nic.
A zadruhý, nejsem si jistá, jestli to ještě dělat chci.
Dobře! Byl nejvyšší čas.
A to platí i pro tuhle blbou rodinu!
To ne.
-Samantho! -Ten práh nepřekročíš!
Chybí ti pár písmen.
Barva stojí prachy a ty máš pěkně dlouhý jméno.
Tobě jsem před pár měsíci překazil to přepadení banky.
Jsem Titán.
Jasně, chceš se pomstít. Fajn, tak do toho.
-Nechci se prát. -Protože bych vyhrál?
Měl jsi kliku.
No jistě.
Potřeboval bych tvou pomoc.
Proč bych ti pomáhal? Jsi zločinec.
Ani nevíš, co to znamená.
Myslím si, že vím.
Ne, nevíš.
Nejsem zločinec. Splácel jsem dluh a teď nevím, kudy ven.
No a?
Nejsi hrdina? Nepomáháš lidem a nezbavuješ je těch zlých?
Jo.
Tak mi pomoz s mým šéfem. Horšího nikde nenajdeš.
Kdo je tvůj šéf?
Strojohlav.
To není skutečný jméno.
Jistě, že jsi o něm neslyšel. Jsi bohatý kluk z předměstí.
Co? Ne, já... To nemůžeš vědět.
No tak.
Strojohlav řídí tohle město.
Jestli je to nelegální a vydělává to, je za tím on.
A když kvůli tomu někdo musí umřít,
posílá lidi, jako jsem já.
Jo, já jsem superhrdina, co má svoje priority.
Zachraňování planety a tak. Proč nezkusíš kontaktovat Četu bijců?
Jasně, jen si leť. Zapomeň na všechny tady dole.
Ukážu ti, co tam nahoře přehlížíš.
Jako teď?
Máš nějakou jinou práci?
To je kravina.
Taky si to neužívám, kámo.
Strojohlav vlastní firmu na svoz odpadu.
Pomocí ní rozváží drogy po celým městě.
Strojohlavovi patří celý tenhle blok.
Podplácí inspektory, aby nemusel nikde nic opravovat,
pak zapálí barák a shrábne pojistku.
Když je někdo zrovna uvnitř, má smůlu.
Který je Strojohlav?
Dělám si srandu.
Jdeme, Izotope.
Co to bylo?
Jeho mazlíček.
Pomoz mi sejmout Strojohlava a pomůžeš tak obyčejným lidem.
Zamysli se nad tím, až budeš příště bojovat s pitomým Slonem, nebo tak.
Proč sis od Strojohlava půjčil peníze?
Nebyly pro mě.
Tati!
Vím, že Strojohlava zvládnu. Je to jen zločinec se zvláštní hlavou.
Ale má svoji pravou ruku. Říká mu Izotop, nebo tak.
A ten ho může v mžiku teleportovat pryč.
Mami, podáš mi kaši, prosím?
-Mami? -Promiň.
Nevím. Myslíte si, že bych měl tomu Titánovi pomoct?
To by byla velká chyba.
Co? Proč?
Protože tě využívá.
Nejsem idiot, tati. Poznám, když někdo lže.
Titán nikdy nechtěl být zločinec.
Má rodinu. Jeho dcera je asi nemocná.
I kdyby to byla pravda, jsi Viltruman.
Zastavil jsi mimozemskou invazi a zachránil zemi před asteroidem.
Tohle je nepodstatný.
Mami?
Člověk někdy není tím, kým se zdá být.
Přesně! Poslechni matku.
Když mu pomůžeš, bude to pro tebe bolestivá lekce.
Ale taky vím, že pomoc nikdy není nepodstatná.
-Vyspím se na to. -Dobře.
Jo!
To bylo naposledy, co Plazí parta v mým městě někoho proměnila na hady.
Věř tomu, zlato.
Kdo si dá pivo?
Na základně Strážců nejsou žádné alkoholické nápoje.
Na základně Strážců nebyly žádný alkoholický nápoje.
Hned jsem to napravil.
Ale musel jsem vyhodit ten scanner, nebo počítač, co tam překážel.
Ale ne! Snad to nebyla tvoje holka, Robote.
Nemám pravdu?
Je mi 25.
Pivo vždycky bodne, když někomu vylezeš z ucha.
Hej, co to děláš?
Dva tucty civilistů jsou teď v nemocnici,
protože jsme bojovali jako banda šesti tupců, ne jako tým.
Přehraj jim to.
Vidíš, Rexi? Vidíš to?
Vím, jak vypadá autobus.
Tady jsi to podělal. Ty a Monstrholka.
Oba jste tak soutěživí,
že jste nechali ten autobus plný civilistů nabourat.
-Byly v něm děti. -Co jsme měli dělat?
Měli jste propíchnout kola!
Nebo rozbít silnici, aby zpomalil
a Monstrholka ho mohla zastavit úplně!
To jste měli udělat!
Dupli-Kate, až příště budeme v takové situaci,
mysli na zadržení těch zloduchů.
Kdyby ses naklonovala okolo Krále Plazů,
mohla jsi ho držet v šachu, než Smršťovačka Rae zneškodní jeho zbraň.
Hadotvůrce. Říkal jí Hadotvůrce.
Ne! Zapomeň na to.
Dělali jsme, co jsme mohli. A vyhráli jsme, takže je to fuk.
Ty ani nemáš schopnosti, staříku.
Zopakuj to, synku.
Proč? Zapomněl sis naslouchátko, dědo?
Dobře, nechte toho. Má pravdu, Rexi.
Seru na to!
Fajn pokec, lidi.
Jako obvykle budu jediná, kdo doopravdy něco obětoval,
protože jsem o týden mladší než včera.
Věřil bys těm syčákům?
Některým ano.
Proč říkáš Markovi, že zachraňování životů je nepodstatný?
Ostatní zachraňují životy, Mark zachraňuje miliony.
Musí myslet na velký věci a ty mu v tom nepomáháš.
Já nepomáhám?
Nechápeš naše rozhodnutí. Nejsi superhrdinka.
Když jsi sem přišel, nerozuměl jsi ničemu.
O lidech, o společnosti nebo o tom, co je pro nás důležité.
No a?
Já tě všechno naučila.
Ukázala jsem ti, jak tady být hrdinou.
A s Markem to najednou nedokážu?
Tak jsem to nemyslel, já jen...
Myslím, že Mark věří někomu, komu by věřit neměl.
A neposlouchá mě.
Nás.
I když se neshodneme.
Je hrdina jen pár měsíců a má pocit, že všemu rozumí.
Nechci, aby musel něčeho litovat.
To ani já.
Jde to moc rychle.
Nečekal jsem, že to bude tak těžký.
To stálo za prd.
Tohle superhrdinství mi masakruje průměr.
Jako bys potřeboval najít na mapě Mongolsko.
No že jo?
Ne, potřebuješ to umět.
Nežertuju. Je důležitý, abys uměl najít země ze vzduchu.
No jo, jasně.
Jsi v pohodě, Eve? Vypadáš smutně.
Četl jsi někdy o dětech, který v šestnácti vyhodili z domu,
a přál sis to být ty?
Ne, ani ne.
-Chceš si promluvit? -Jo. Ne. Já nevím, já...
-Nějak už nevím, co vlastně dělám. -Marku!
Ahoj.
Zpomal, tygře, pořád jsem nakrknutá.
Přijdeš večer, že jo? Ahoj, Eve.
Jasně, že přijdu.
Tentokrát se na mě nevykašli, jasný?
Nebudu tě čekat jenom já.
Mark mi pomůže v Beckwellově komunitním centru.
-Dvakrát týdně vydáváme večeře. -Jsem ohromená.
To nemusíš, dluží mi to.
Beckwell je jako můj druhý domov.
Chodila jsem tam po škole, než máma skončila s prací.
Změnilo mě to.
Je na Třetí ulici, ne? Nízká, cihlová budova?
Jo. Tak v sedm večer.
Sakra, musím běžet. Slíbil jsem mámě pomoc s prodejem domu.
Tak večer. Ahoj, Eve!
Chceš večer taky přijít? Hodí se nám každá pomoc.
Kéž bych mohla, ale...
Zachraňuješ svět?
Vlastně už ne.
Tak nemáš výmluvu.
Jste si s Markem dost blízcí.
Nechová se poslední dobou divně?
Jak to myslíš?
Pořád chodí pozdě.
Nebo se neobjeví a potom lže. Alespoň si myslím, že lže.
Nevím, jestli na to mám.
Kluci jsou kreténi.
Ale Mark je hodnej.
Jo, s časem je hodně na štíru,
ale má tě moc rád. Mluví jenom o tobě.
Vážně?
Tak díky. Uvidíme se večer?
Jo.
Jediný místo, kde Strojohlava určitě najdeme, je v 60. patře.
Okna tý místnosti odolají i bombám.
Hlídá ho celý tým bývalých vojáků.
S nejmodernějšíma zbraněma.
A proto potřebuješ mě.
Jsem tvrdej, ale ne blbej.
Nemůže ten teleportovač Strojohlava odnést, až se přiblížíme?
-Izotopa už jsem vyřešil. -Jak?
Má holku, za kterou občas chodí.
Připlatil jsem jí, aby ho zdržela celej večer.
Cože?
Dobře, takže se tam vloupáme, sebereme Strojohlava a dál co?
Nemáš kámoše, co ho někam zavřou?
Můžu ho vzít do Světový obranný agentury.
Vidíš? Už děláš dobro, hrdino.
Tam před Beckwellovým centrem byla tvoje dcera, co?
Jak se jmenuje?
Fiona.
Chodíte tam často?
Je to její druhý domov.
Jdu do toho, ale spěcháme. Na večer už mám plány.
Skoro jsem zapomněl, jak dobře vypadám.
Vítej ve světě živých, klone.
Nezačínej, já jsem originál.
Takže se to povedlo.
Nikdy nepochopím, proč to děláte.
Nechte toho, prosím. Nechci bojovat.
Pozor na replikační komoru, idiote!
Jak jsem se snažil říct,
potřebuju vaši expertizu ohledně pěstování tkáně a replikace DNA.
A nechci to zadarmo.
Ahoj, zlato. Jestli máš chvilku, můžeš vyzvednout pár věcí k večeři?
Měla bych chuť na tagliatelle z té restaurace v Římě.
A možná víno z Provence, to rosé.
Jo. Díky, zlatíčko. Miluju tě.
Co to dělám?
Co to...
Strojohlave!
Vstávej, půjdeš s námi.
Hej! Je konec, na tohle nestačíš.
A přenést dvojku...
Ahoj, Neporazitelný a Titáne.
Šéfe.
Máš pravdu.
Jsi tak silný a tvrdý.
A ty lítáš všude kolem. Je to úžasný.
Díky? Víš toho o mně hodně.
A přesně jsem věděl, kdy se ty a tahle hromada hoven
přiřítíte a zničíte mi dveře.
Který mimochodem taky byly z italskýho javoru!
-Nemohl jsi nás čekat. -Vážně si to myslíš?
To se stává, když máš místo hlavy šutr.
-Měl ses o něj postarat. -Já vím.
Tenhle malý upgrade mi ukazuje nejrůznější možnosti,
takže vím, že nemá smysl vám dvěma blbečkům vysvětlovat,
co je kvantová pravděpodobnost.
Ale ono na tom nezáleží, protože Neporazitelný má pravdu.
Já na vás nestačím. Jenže...
Mám prachy!
Do hajzlu.
To si piš, chlapečku.
Amber?
Ahoj, Eve! Stihla jsi to.
Pojď, provedu tě tady.
Kuře, bramborová kaše, salát, polívka je na sporáku,
ale potřebujeme další hrnec.
Není to nic moc, ale je to zdravý.
Moji rodiče vaří jen v mikrovlnce.
Tohle je jako sen. Už je tady Mark?
Má asi patnáct minut, než s ním přestanu počítat úplně.
Tobě by mohlo jít krájení.
Jak to víš?
Teď tě rozdrtím a vysypu si tebou příjezdovou cestu.
Ne!
Je po vás!
Kdo je na řadě?
Ahoj, chlapečku.
KDE JSI?
Deset z deseti! Vy mi stojíte za každý...
Počkat, něco jsem zachytil. Cože?
Cecil dostal anonymní hovor.
Teď už to vyřídíme.
Zavražděte ty kretény!
Dupli-Kate, Monstrholka má potíže.
Slíbili mi, že na tomhle světě najdu rovnocenné soupeře.
Ale jsem velice zklamaný.
Zabiju tě, aby ses netrápil.
Hej, pitomče!
Neporazitelný!
Černý Samsone, stáhněte se.
Ne!
Ty hloupé děcko.
Ne!
Teď jste to podělali.
-Rozhodně. -A pořádně.
Jak žalostné.
Tenhle boj je pod mou úroveň.
Tohle zabíjení hmyzu mi nic nepřinese.
Ne, to ne.
To byla neočekávaná možnost.
Izotope, jdeme.
Izotope?
Promiň, kluku.
Takhle to dopadnout nemělo.
Ale musím se postarat o rodinu.
Snad to přežiješ.
Zelenina je dnes měkká, Rose. Sama jsem na to dohlídla.
Díky, Amber.
Přijdeš za mnou do kuchyně? Mám pro tebe tu knížku.
Výborně, díky.
Co je?
Já si nepamatuju ani spolužáky, a ty tady znáš všechny jménem.
Svůj svět si tvoříme sami, ne?
Jasně.
Myslela jsem, že Mark dnes přijde. Vážně.
Ztrácí moc krve.
Zatlačte na tu ránu, zkontrolujte mu zorničky.
Fibriluje, ustupte.
Prokrista, umře nám tady?
-Je to možné, pane. -Ne.
Potřebujeme ho. Udělejte, co je třeba.
Pro jistotu vezměte vzorek do laboratoře.
-To je hrůza. -Máte něco?
Ztrácí moc krve.
Dokážeš to. Dělej.
Tati?
Společně to zvládneme.
Ztrácíme ho.
Musím to vzít.
Omlouvám se, Amber.
Musím jít.
Co se děje? To byl Mark?
Je to dobré. Jsem tady.
Pomůžu ti.
Vím, že je těžký někoho milovat, když se zdá, že ti to neoplácí,
ale Mark tě miluje.
Byl by tady, kdyby mohl.
Musím uznat, šéfe,
že ať jste tomu klukovi namluvil cokoliv...
Řekl jsem mu pravdu.
Vylepším tohle město pro spoustu lidí.
Ale někteří mají přednost.
Tati!
Tohle je náš nový dům?
Nějaký pokrok?
Je to tak zlé?
Zkusili jsme všechno. Léky, viry,
bakterie, priony, dokonce i nanoboty a radioaktivní látky.
Viltrumanským buňkám je to putna.
Nechtějí umřít.
Tak to zkoušejte dál.
Mám pocit, že v krvi najdeme odpověď.
Kreativní dohled: Lucie Musílková