‫התוכנית הזו מכילה אורות מהבהבים העלולים לגרום להתקפים אצל אנשים‬
‫הסובלים מאפילפסיה פוטוסנסיטיבית. מומלץ להפעיל שיקול דעת.‬
‫בפרקים הקודמים‬
‫רצינו להעיף את נולאן לחלל כדי שנוכל לחקור את הקשר שלו לרצח‬
‫בלי לעורר את חשדו.‬
‫מה נרוויח מזה שמארק יישלח לחלל?‬
‫הזדמנות לראות למה הנער מסוגל.‬
‫חשוב מכך, אם הכוונות שלו טהורות.‬
‫מי אתה, לעזאזל?‬
‫לאן אתה נוסע?‬
‫מקום מדברי כזה.‬
‫אתה לא יודע?‬
‫רוצו!‬
‫אל תאבדי בי עניין בהיעדרי.‬
‫היי, ססיל?‬
‫פספסת קצת.‬
‫השארתי את זה כתזכורת.‬
‫תוכיחו שאתם ראויים להיכנס לנעלי הגיבורים שהיו לפניכם,‬
‫ואדאג שינקו את זה.‬
‫רצחת שבעה אנשים.‬
‫אשתך כבר חושדת.‬
‫דארקבלוד יאיר את האמת‬
‫לא הקשבת לי כשאמרתי לך להניח לחקירה הארורה.‬
‫אז לא צריך לדאוג.‬
‫הכול בסדר.‬
‫תהרגו אותו.‬
‫עכשיו תורי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫- נעוף מכאן! - קדימה!‬
‫תגיד למר ליו שבפעם הבאה שאראה אותו בשטח שלנו, לא אהיה עדין כל כך.‬
‫המסר הזה נועד לך.‬
‫אל תהיה טיפש, ילד. אני מוותר...‬
‫לך!‬
‫לעזאזל.‬
‫הפעם אני מוכן, אינווינסיבול!‬
‫אני נכנ...‬
‫היי, תחזיר אחורה.‬
‫אני נכנ...‬
‫הבחור החדש אדיר!‬
‫כן, אני מאחר ב-20 דקות,‬
‫אבל אין סיכוי שתכעסי עליי.‬
‫איך הגעת למסקנה הזו?‬
‫כי הבאתי לך עוגת גבינה יפנית.‬
‫הלכת עד לקצה העיר בשביל עוגת גבינה?‬
‫כן.‬
‫כדי לפצות על זה שאיחרת כי הלכת לקצה העיר בשביל עוגת גבינה?‬
‫זה מטורף?‬
‫כן, זה די מטורף.‬
‫אוכל להחזיר אותה,‬
‫אבל אז אאחר עוד יותר.‬
‫היי! מה עשינו לך?‬
‫קווין, תשתוק. תניח לזה.‬
‫יש מקום בפינת רחובות שלוש ופארקלנד.‬
‫תמצאו שם קורת גג לכמה שבועות.‬
‫על לא דבר! אני רק דואג לביטחון העיר.‬
‫- מאחוריך! - מה? לעזאזל!‬
‫הי. אל תפחדו אני מטפל בעניין.‬
‫אבל אולי תיקחו את הדברים שלכם?‬
‫מצטער על הדירה שלכם.‬
‫- איחרת ב-45 דקות. - זה לא יקרה שנית, מר סייר.‬
‫בורגר מארט‬
‫אבל זה קרה, גרייסון.‬
‫איחרת 12 פעמים בשלושת החודשים האחרונים.‬
‫סליחה אבל אני מוריד לך את זה מהשכר.‬
‫אתה יודע מה? אל תטרח.‬
‫- אני מתפטר. - מה?‬
‫מר סייר, שוב יש חולדה במיונז.‬
‫נראה לך שאכפת לי, סאם?‬
‫גרייסון?‬
‫יהיה לי הכסף מחר, אני נשבע.‬
‫- תגיד לבוס שלך שאצטרך עוד זמן. - אין עוד זמן, גארי.‬
‫קח הכול! כל מה שיש לי!‬
‫יומיים. אחרי כן, אתה חשוב כמת.‬
‫אוי ואבוי!‬
‫פצצת הכבידה, איפה היא?‬
‫לא אגלה לעולם!‬
‫מה עכשיו?‬
‫מארק, אתה צריך להפחיד אותו. תרגום לו לחשוב שתפיל אותו.‬
‫אני שומע אותך!‬
‫אני לא בטוח. זה נשמע מרושע.‬
‫בסדר, הינה. אראה לך.‬
‫רואה? עכשיו הוא יגלה הכול.‬
‫טוב, אבל אתה תתפוס אותו, נכון?‬
‫כן. בעוד שנייה.‬
‫לעזאזל.‬
‫המנהל וינסלו. הי.‬
‫מר גרייסון.‬
‫אם אתה מתכנן ללמוד בקולג'‬
‫עלינו לשוחח על בעיות הנוכחות שיש לך לאחרונה.‬
‫משרד המנהל‬
‫מה אם אני לא מתכנן ללמוד בקולג'?‬
‫עצור!‬
‫החיים שלכם שווים שכר מינימום?‬
‫או שתרצו לירות באוויר, להגיד שניסיתם,‬
‫ונצא מפה מרוצים ובחיים?‬
‫היי. לא אגיע הערב. משהו בדיוק נחת עליי.‬
‫אתה מבריז לי?‬
‫אתה נכנס לשטח מסוכן, ידידי.‬
‫כדאי לך לחכות לראות אותי במיטבי.‬
‫אל תפספס את ארוחת הערב עם אימא שלי ביום חמישי‬
‫אם אכפת לך מהחיים שלך, מארק גרייסון.‬
‫לא אפספס בעד שום הון.‬
‫ברצינות?‬
‫בלי שום סריטה?‬
‫לא רע בשביל מישהו בעל אצבעות חצץ.‬
‫כן!‬
‫כן, זה טוב. עובד מצוין.‬
‫זה הכול.‬
‫כל החוב שולם. סיימתי.‬
‫לא.‬
‫לא?‬
‫תבין, טיטאן, הבעיה היא שאתה שימושי מדי.‬
‫אתה עושה את העבודה.‬
‫אתה סופג יריות כמו אלוף ואפילו לא מקטר,‬
‫שלא כמו מישהו אחר בחדר.‬
‫זה קרה פעם אחת, לעזאזל. אמרתי...‬
‫תסתום את הפה!‬
‫כן, לפעמים אתה מאפשר לאנשים לחיות כשהם אמורים למות.‬
‫אבל אתה משאיר חותם.‬
‫לולא שילמת את החוב שלך, היינו מדברים על בונוסים.‬
‫אני כבר לא צריך את הכסף שלך.‬
‫בטח שכן. נו, באמת, כאילו שתיגמל.‬
‫תטגן אוכל בבורגר מארט? פספסת את ההזדמנות הזו, חבר.‬
‫אלה חייך עכשיו. זה מה שאתה עושה.‬
‫לא נכון.‬
‫אתה ערימת סלעים מהלכת. אתה מנפץ ראשים.‬
‫זהו זה. זה הכול. תכיר בזה כבר!‬
‫תבין, אני יודע שתמשיך לעבוד בשבילי.‬
‫השאלה היא עד כמה מכאיב תרצה שזה יהיה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אתה חושב שתצליח להיחלץ מזה במכות?‬
‫אני יודע איפה המשפחה שלך גרה,‬
‫וזה אומר שתעבוד בשבילי עד שאני אחליט שסיימת!‬
‫כן, רואה?‬
‫בגלל דברים מרשימים כאלה לעולם לא אשחרר אותך!‬
‫חוץ מזה, עכשיו תצטרך לשלם על השולחן. זה עץ אדר איטלקי מיובא.‬
‫עכשיו תזרוק אותו בחזרה לחלל.‬
‫איך התחושה להציל את העולם? או לפחות את הארץ?‬
‫דרך אגב, זה היה אחד קטן.‬
‫זה היה אחד קטן?‬
‫היית צריך לראות את האסטרואיד שהסטתי מהמסלול לפני כמה שנים.‬
‫בגודל של טקסס.‬
‫לעזאזל. אני חייב לעוף, אבא.‬
‫היי, מה שזה יהיה, האימונים שלך חשובים יותר.‬
‫התמונה הגדולה, כן?‬
‫אני יודע, אבל זו אמבר.‬
‫מארק, דיברנו על זה.‬
‫אבא...‬
‫רק הפעם, טוב?‬
‫יש!‬
‫אני יודע שאיחרתי קצת.‬
‫הבאתי קינוח.‬
‫טוב, זה הוגן.‬
‫צדקת. אימא שלך בשלנית נהדרת.‬
‫היית צריך להגיד לה בעצמך. בארוחת הערב. לפני שעתיים.‬
‫- ניסיתי להודיע לך... - אני חשובה לך, מארק?‬
‫כן. כמובן.‬
‫אני ממש לא מרגישה ככה.‬
‫כשאנחנו מתכננים תוכניות, חצי מהזמן אתה מאחר. או מבטל. או לא מגיע.‬
‫- והתירוצים שלך גרועים. - רגע.‬
‫אבל אז אתה קונה את הסושי שאני אוהבת.‬
‫או משאיר פתק בתא שלי.‬
‫או מפתיע אותי אחרי השיעור.‬
‫ואתה נשקן לא רע.‬
‫אבל זה לא מצדיק שתמשיך להתנהג ככה.‬
‫והערב, היה ממש לא מקובל. זה היה לציון שלושה חודשים.‬
‫זה היה מפגש עם אימא שלי.‬
‫אני פשוט... יש לי מחויבויות משפחתיות.‬
‫אני עוזר לאבא שלי בעבודה.‬
‫קשה להספיק הכול.‬
‫בטח, זה בסדר. זו בחירה שלך.‬
‫אבל זה?‬
‫אני לא ממשיכה בזה.‬
‫כבר הייתי בקשר כזה ופעם אחת מספיקה.‬
‫- רגע. - למה?‬
‫כי אני...‬
‫אתה מה?‬
‫אני...‬
‫אני אשתפר. אני מבטיח.‬
‫תוכיח.‬
‫- היי, אבא. - מארק!‬
‫אני צופה באלפנט שודד חנות בעיר.‬
‫- הוא יהיה אימון מושלם בשבילך. - אין לי חשק כל כך.‬
‫מארק...‬
‫טוב, אני בא.‬
‫כל הכבוד.‬
‫- מישהי ביקשה גלידת ריבת חלב? - אבא!‬
‫אימא, הוא קיבל את ההודעה שלי!‬
‫יופי.‬
‫זה אומר שקו הטלפון עוד פעיל.‬
‫לא יצאנו מזה, נכון?‬
‫נסה, זה לא פשוט כל כך.‬
‫לא.‬
‫אני רוצה לשבת איתך.‬
‫חכי, מותק. אעזור לך.‬
‫אבא, תראה, גיבור-על!‬
‫הוא איש טוב?‬
‫זה מה שאומרים.‬
‫אתה איש טוב?‬
‫אני...‬
‫איך קוראים לו?‬
‫לו? הוא קורא לעצמו...‬
‫בלתי מנוצח‬
‫שבעה מתים. אחד חי. בעלך.‬
‫- היי, דבי. - אלוהים!‬
‫איך קראו למקום ההוא בבורדו?‬
‫זה עם מאפי השוקולד ההם?‬
‫אקלייר ד'אנדרה?‬
‫בדיוק! תודה, מתוקה.‬
‫יוטה מרחק - סיסמה - מימון‬
‫דם - תלבושת - דנ"א‬
‫היי. תחזירי את התלבושת שלי.‬
‫לא אכפת לי עד כמה היא קרועה.‬
‫היא מסווגת ואני רוצה אותה בחזרה.‬
‫תביאי אותה. עכשיו!‬
‫אני לא צריכה לספר לכם כשאני נפרדת ממישהו.‬
‫הסיבה היחידה שבגללה הסכמתי שתהיי גיבורת-על‬
‫היא משום שרקס היה שם כדי לדאוג לך.‬
‫אני יכולה לדאוג לעצמי.‬
‫אבא שלך מתכוון לזה שחיבבנו את רקס מאוד,‬
‫והרגשנו טוב שהוא דואג לביטחונך.‬
‫אבל עכשיו שאת אפילו לא חלק מצוות...‬
‫רקס בגד בי.‬
‫צוות הטינס התפצל. שני הדברים נגמרו. זה קורה.‬
‫- תסלחי לו. - מה?‬
‫כל הבחורים טועים.‬
‫אל תהיי...‬
‫את נערה בת 18.‬
‫לא תתמודדי עם שטות הגבורה הזו לבד.‬
‫את לא צריכה לעסוק בזה בכלל.‬
‫אחת, אוכל לעשות מה שארצה בעצמי.‬
‫ממש ככה. אני מסוגלת לסדר מחדש אטומים ברמה מולקולרית כאילו כלום.‬
‫ושתיים, אני בכלל לא בטוחה שאני רוצה להמשיך בזה.‬
‫יופי! הגיע הזמן.‬
‫זה כולל את המשפחה המטופשת הזו.‬
‫אוי, לא.‬
‫- סמנתה! - אל תשאירי את הדלת פתוחה!‬
‫פספסת כמה אותיות.‬
‫הצבע יקר ויש לך שם ממש ארוך.‬
‫אתה הבחור שמנעתי ממנו לשדוד בנק לפני כמה חודשים.‬
‫שמי טיטאן.‬
‫אתה... מחפש נקמה. טוב. בוא נתחיל.‬
‫- לא רוצה להילחם. - הייתי מנצח?‬
‫היה לך מזל.‬
‫בהחלט.‬
‫קראתי לך כי אני זקוק לעזרתך.‬
‫למה שאעזור לך? אתה פושע.‬
‫אתה בכלל לא מבין מה זה אומר.‬
‫אני די בטוח שכן.‬
‫לא נכון.‬
‫אני לא פושע. החזרתי חוב, ועכשיו אני לא יכול לצאת מזה.‬
‫אז?‬
‫אז אתה לא גיבור? אתה לא עוזר לאנשים ומנצח את הרעים?‬
‫כן...‬
‫אז תעזור לי להפיל את הבוס שלי. אין גרועים ממנו.‬
‫מי הבוס שלך?‬
‫מאשין הד.‬
‫זה לא שם אמיתי.‬
‫מובן שלא שמעת עליו. אתה ילד עשיר מהפרוורים.‬
‫מה? לא, אני... אתה לא יודע.‬
‫בחייך, גבר.‬
‫מאשין הד מנהל את העיר הזו.‬
‫אם זה בלתי חוקי ורווחי, זה שייך לו.‬
‫כשצריך להרוג כדי לשמור על המצב הקיים,‬
‫בריונים כמוני מטפלים בזה בשבילו.‬
‫כן, אני גיבור-על במובן הרחב יותר של המילה.‬
‫מציל את העולם. דברים כאלה. למה שלא תתקשר לפייט פורס?‬
‫אין בעיה, גבר. תעוף לך. תשכח מאיתנו כאן למטה.‬
‫תן לי להראות לך מה שאתה לא רואה מלמעלה.‬
‫מה, עכשיו?‬
‫יש לך תוכניות אחרות?‬
‫אילו שטויות.‬
‫גם אני לא נהנה מי יודע מה, גבר.‬
‫מאשין הד הוא הבעלים של חברה לפינוי אשפה.‬
‫הוא משתמש בה להעביר סמים לדירות מסתור ברחבי העיר.‬
‫כל הרחוב הזה בבעלות מאשין הד.‬
‫הוא משלם למפקחים כדי שלא יצטרך לתקן כלום,‬
‫ואז שורף את הבתים בשביל כספי הביטוח.‬
‫אם יש מישהו בפנים בזמן השרפה, אז חבל מאוד.‬
‫מי מהם מאשין הד?‬
‫סתם צחקתי.‬
‫איזוטופ, נזוז.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫חיית המחמד שלו.‬
‫אם תעזור לי להפיל את מאשין הד, תעזור לאנשים אמיתיים עם חיים אמיתיים.‬
‫תחשוב על זה בקרב המטופש הבא עם איזה אלפנט מן.‬
‫למה לווית כסף ממאשין הד?‬
‫זה לא היה בשבילי.‬
‫אבא!‬
‫אני יודע שאוכל להביס את מאשין הד. הוא סתם פושע עם ראש מיוחד.‬
‫אבל יש לו עוזר, איזוטופ או משהו כזה, לא יודע,‬
‫שיוכל לשגר אותו משם אם לא אשים לב.‬
‫אימא, אפשר את תפוחי האדמה, בבקשה?‬
‫- אימא? - סליחה.‬
‫אני לא יודע. נראה לך שכדאי לעזור לבחור הזה, טיטאן?‬
‫זו תהיה טעות חמורה.‬
‫מה? למה?‬
‫כי הוא מנצל אותך.‬
‫אני לא טיפש, אבא. אני מבחין כשמשקרים לי.‬
‫טיטאן לא רצה להיות פושע.‬
‫יש לו משפחה. אני חושב שהבת שלו חולה.‬
‫גם אם זה נכון, אתה בן וילטרום, טוב?‬
‫נלחמת בפלישה של חוצנים. הצלת את הארץ מאסטרואיד.‬
‫זה לא מכבודך.‬
‫אימא?‬
‫אני יודעת שלפעמים אנשים הם לא מי שהם נראים.‬
‫בדיוק! תקשיב לאימא שלך.‬
‫אם תעזור לבחור הזה, אתה תלמד לקח קשה מאוד.‬
‫אבל אני גם יודעת שמתן עזרה אף פעם לא יהיה לא מכבודך.‬
‫- אני אחשוב על זה. - בסדר.‬
‫ועוד איך!‬
‫זו הפעם האחרונה שליגת הליזרד תהפוך אנשים לנחשים בעיר שלי!‬
‫תהיה בטוח בכך, מותק.‬
‫מי רוצה בירה?‬
‫אין משקאות אלכוהוליים במפקדת המגינים.‬
‫לא היו משקאות אלכוהוליים במפקדת המגינים.‬
‫הדבר הראשון שתיקנתי בחור הזה.‬
‫אבל הייתי צריך להיפטר מהסורק או מהמחשב שהיה שם.‬
‫אוי לא! אני מקווה שזו לא הייתה החברה שלך, רובוט.‬
‫תני כיף.‬
‫אני בת 25.‬
‫אין כמו שתייה אחרי זחילה לתוך האוזן של מישהו.‬
‫אחי! מה העניין?‬
‫שני תריסר אזרחים נמצאים בביה"ח עכשיו,‬
‫כי נלחמנו כשישה אידיוטים עצמאיים במקום כצוות.‬
‫תראה את הקרב.‬
‫אתה רואה את זה, רקס? את הדבר הזה?‬
‫אני יודע איך נראה אוטובוס.‬
‫פה פישלתם. אתה ומונסטר גירל.‬
‫כל אחד מכם שקע בקרב שלו‬
‫ואפשרתם לאוטובוס מלא באזרחים להתרסק.‬
‫- היו שם ילדים, אחי. - מה היינו אמורים לעשות?‬
‫לפוצץ את גלגלי האוטובוס!‬
‫לפוצץ את הבטון לחתיכות, כדי שיאט,‬
‫כדי שמונסטר גירל תוכל לעצור אותו ולהציל חיים!‬
‫זה מה שהייתם אמורים לעשות!‬
‫דופלי-קייט, בפעם הבאה שאנחנו במצב כזה,‬
‫תחשבי על בלימה.‬
‫לו התפצלת בצורה היקפית מסביב לקינג ליזרד,‬
‫יכולת לעכב אותו בעת ששרינקינג ריי הייתה מטפלת ברובה הנחשים שלו.‬
‫"משלח-הנחשים". ככה הוא קרא לו.‬
‫לא, תשכח מזה.‬
‫עשינו כמיטב יכולתנו וניצחנו, אז אלה סתם שטויות.‬
‫אין לך בכלל כוחות, זקנצ'יק.‬
‫תגיד את זה שוב, בן.‬
‫למה? שכחת את מכשיר השמיעה, סבא?‬
‫טוב, תפסיק. הוא לא טועה, רקס.‬
‫לעזאזל עם זה.‬
‫תדרוך מצוין, חבר'ה.‬
‫כרגיל, אהיה היחידה שהקריבה משהו‬
‫מאחר שעכשיו אני צעירה בשבוע ממה שהייתי אתמול.‬
‫אתה קולט את הפרחחים האלה?‬
‫את חלקם.‬
‫למה אמרת למארק שלהציל חיים זה לא מכבודו?‬
‫אנשים אחרים מצילים חיים. מארק מציל מיליונים.‬
‫עליו לחשוב בגדול, ואת לא עוזרת.‬
‫אני לא עוזרת?‬
‫את לא מבינה את הבחירות שלנו. את לא גיבורת-על.‬
‫כשרק הגעת לפה, לא ידעת כלום.‬
‫על בני האדם, על החברה שלנו, או על מה שחשוב לנו.‬
‫ו...?‬
‫אני לימדתי אותך הכול.‬
‫הראיתי לך איך להיות גיבור, פה.‬
‫ופתאום נראה לך שלא אוכל לעזור למארק?‬
‫זו לא הייתה כוונתי. אני רק...‬
‫אני חושב שמארק בוטח באדם לא נכון,‬
‫במקום להקשיב לי.‬
‫לנו.‬
‫גם כשדעותינו חלוקות.‬
‫הוא גיבור רק כמה חודשים. הוא חושב שהוא יודע הכול.‬
‫אני לא רוצה שהוא יחליט משהו שיגרום לו להתחרט.‬
‫גם אני לא.‬
‫זה מתקדם מהר כל כך.‬
‫לא חשבתי שזה יהיה קשה כל כך.‬
‫זה היה מבאס.‬
‫עניין גיבורי העל הזה הורס לי את הממוצע.‬
‫כאילו שתצטרך למצוא את מונגוליה על המפה.‬
‫כן, נכון?‬
‫לא, אתה כן צריך לדעת את זה.‬
‫זו לא בדיחה. ממש חשוב שתדע למצוא מקומות מהאוויר.‬
‫אה, כן. נכון.‬
‫את בסדר, איב? את נראית מדוכדכת.‬
‫קראת פעם על הנערים שמעיפים מהבית בגיל 16‬
‫וקווית שזה יקרה לך?‬
‫לא ממש.‬
‫- רוצה לדבר על זה? - כן. לא. לא יודעת. אני...‬
‫- אני כבר לא יודעת מה אני עושה. - מארק!‬
‫היי, את!‬
‫לאט, נמר. אתה עדיין ברשימה השחורה שלי.‬
‫אתה בא הערב, נכון? היי, איב.‬
‫ברור שאני בא.‬
‫אל תבריז לי מזה, טוב?‬
‫לא רק אני אסתמך עליך הפעם.‬
‫מארק התנדב לעזור לי במרכז הקהילתי של בקוול.‬
‫- אנחנו מכינים ארוחות פעמיים בשבוע. - הרשמת אותי.‬
‫אל תתרשמי. הוא חייב לי.‬
‫בקוול זה הבית השני שלי.‬
‫הייתי מבלה שם עד שאימא שלי הייתה מסיימת לעבוד.‬
‫הוא שינה את חיי.‬
‫זה ברחוב שלוש, נכון? בניין לבנים נמוך?‬
‫כן בשעה 19:00.‬
‫אוי, אני מוכרח לרוץ. הבטחתי לאימא שלי שאעזור לה בבית פתוח.‬
‫נתראה שם. ביי, איב!‬
‫רוצה לבוא הערב? נשמח לעזרה.‬
‫הלוואי שיכולתי, אבל...‬
‫את עסוקה מדי בהצלת העולם?‬
‫למעשה, כבר לא.‬
‫אז אין לך תירוץ.‬
‫את ומארק די קרובים.‬
‫הוא מתנהג מוזר לאחרונה?‬
‫למה הכוונה?‬
‫הוא מאחר כל הזמן.‬
‫או לא מגיע, ואז משקר לגבי הסיבה. לפחות, נראה לי שהוא משקר.‬
‫אני לא בטוחה שאוכל להתמודד עם זה.‬
‫בנים הם שמוקים,‬
‫אבל מארק הוא אחד מהטובים.‬
‫כן, הוא גרוע בניהול לוח זמנים,‬
‫אבל הוא ממש דלוק עלייך. הוא מדבר רק עלייך.‬
‫באמת?‬
‫טוב, תודה על זה. נתראה הערב?‬
‫כן.‬
‫המקום היחיד שבו נמצא את מאשין הד בוודאות הוא בגובה 60 קומות.‬
‫החדר מוקף חלונות אבל הם משוריינים או משהו.‬
‫צוות שלם של יוצאי צבא דפוקים מסיירים במקום.‬
‫עם נשק מתקדם, בנוסף לכול.‬
‫ובשביל זה אתה צריך אותי.‬
‫אני קשוח אבל לא טיפש.‬
‫הבחור המשגר לא יוכל להוציא את מאשין הד כשנתקרב?‬
‫- טיפלתי באיזוטופ. - איך?‬
‫הוא נפגש עם בחורה פעמיים בשבוע.‬
‫שילמתי לה יותר כסף כדי שיישאר שם כל הערב.‬
‫מה?‬
‫טוב, אז נפרוץ אל דירת הגג ונחטוף את מאשין הד, ואז מה?‬
‫אין לך חברים שידאגו להרחיק אותו מהרחוב?‬
‫אוכל לקחת אותו אל סוכנות ההגנה העולמית.‬
‫רואה? אתה כבר עושה דברים טובים, גיבור.‬
‫זו הייתה הבת שלך במרכז הקהילתי של בקוול?‬
‫איך קוראים לה?‬
‫פיונה.‬
‫אתם הולכים לשם לעיתים קרובות?‬
‫זה הבית השני שלה.‬
‫טוב, אני בפנים, אבל נצטרך להזדרז. יש לי תוכניות הערב.‬
‫כמעט שכחתי עד כמה נאה אני.‬
‫ברוך הבא לעולם החיים, שיבוט.‬
‫אל תתחיל. אני המקור.‬
‫אז התהליך הצליח.‬
‫לעולם לא אבין למה אתה עושה את זה.‬
‫תפסיק. בבקשה. לא באתי לריב.‬
‫לא את תא השכפול, מטומטם!‬
‫ניסיתי לומר...‬
‫אני זקוק למומחיות שלך בגידול רקמות ובשכפול דנ"א.‬
‫אדאג שזה ישתלם לך.‬
‫נולאן‬
‫הי, מותק. אם יש לך רגע פנוי, תוכל לקנות כמה דברים לארוחת הערב?‬
‫חשבתי על טליאטלה מהמסעדה ההיא ברומא.‬
‫ואולי את היין ההוא מחבל פרובנס, הרוזה.‬
‫כן. תודה, מתוק. אוהבת אותך.‬
‫מה אני עושה?‬
‫מה לעזא...‬
‫מאשין הד.‬
‫קום. אנחנו עוצרים אותך.‬
‫היי! זה נגמר. זה הרבה מעבר לרמה שלך.‬
‫לסחוב את שני...‬
‫שלום, אינווינסיבול, טיטאן.‬
‫בוס.‬
‫אתה צודק.‬
‫אתה חזק כל כך! וקשוח!‬
‫ואתה, מתעופף בכל מקום. זה מדהים.‬
‫תודה? אתה יודע הרבה עליי.‬
‫ידעתי בדיוק מתי אתה וערימת הזבל הענקית הזו‬
‫תגיעו לפה ותפרצו לי את הדלת.‬
‫גם היא מעץ אדר איטלקי, דרך אגב.‬
‫- אין מצב שצפית את זה. - זו דעתך?‬
‫זה מה שקורה כשהראש שלך עשוי אבן!‬
‫- אמרת שטיפלת בו. - אני יודע מה אמרתי.‬
‫השידרוג הקל הזה מראה לי כל מיני אפשרויות,‬
‫וכך אני יודע שלא משתלם להסביר לשני אידיוטים כמוכם‬
‫מהי הסתברות קוונטית.‬
‫אבל זה לא משנה, כי כמו שאמרתי, אינווינסיבול צודק.‬
‫זה מעבר לרמתי. אלא ש...‬
‫יש לי כסף!‬
‫אוי, לא.‬
‫אין לך מושג, ילד.‬
‫אמבר?‬
‫היי! איב! הגעת.‬
‫בואי, אערוך לך סיור במקום.‬
‫עוף, פירה, סלט, מינסטרונה על האש,‬
‫אבל בקרוב נזדקק לסיר נוסף.‬
‫שום דבר מיוחד, אבל בריא.‬
‫היי, ההורים שלי מבשלים רק במיקרוגל.‬
‫זה נראה חלומי. מארק כבר הגיע?‬
‫יש לבחור הזה בערך רבע שעה עד שאני זורקת אותו ודי.‬
‫את נראית כמו מישהי שטובה בקיצוץ.‬
‫איך ידעת?‬
‫אני אגרוס אותך ואשתמש בך לסלילת שביל הגישה שלי.‬
‫לא!‬
‫הלך עליכם!‬
‫מי הבא בתור?‬
‫שלום, ילד.‬
‫מארק איב הגיעה, איפה אתה?‬
‫כל הכבוד! אתם שווים כל...‬
‫רגע, אני קולט פה משהו. מה?‬
‫ססיל קיבל שיחה אנונימית.‬
‫אנחנו נטפל בזה מעכשיו.‬
‫תרצחו את האידיוטים האלה!‬
‫דופלי-קייט, מונסטר גירל בצרה.‬
‫הבטיחו לי שיש יריבים ראויים בעולם הזה.‬
‫אבל כמה שאתם מאכזבים.‬
‫להרוג אותך זו פעולת חסד.‬
‫הלו! אידיוט!‬
‫אינווינסיבול!‬
‫בלאק סמסון, תיסוג!‬
‫לא!‬
‫ילדה פתטית.‬
‫לא!‬
‫עכשיו פישלתם.‬
‫- בהחלט. - בענק.‬
‫פתטי.‬
‫הקרב הזה לא לרמה שלי.‬
‫אין כבוד בהרג חרקים.‬
‫לא.‬
‫זו הייתה אפשרות לא צפויה.‬
‫איזוטופ, נזוז.‬
‫איזוטופ?‬
‫סליחה, ילד.‬
‫לא רציתי שכך זה ייגמר,‬
‫אבל עליי לטפל במשפחה שלי.‬
‫אני מקווה שתשרוד.‬
‫הירקות טעימים ורכים הערב, רוז. דאגתי לזה.‬
‫תודה, אמבר.‬
‫קורט, רוצה לבוא אליי למטבח אח"כ? הבאתי את הספר שעליו דיברנו.‬
‫זה יהיה נהדר, תודה.‬
‫מה?‬
‫אני בקושי זוכרת מה למדתי בשיעור אנגלית, ואת מכירה את כולם בשמם.‬
‫ליצור את העולם שבו נרצה לחיות, נכון?‬
‫נכון.‬
‫חשבתי שמארק יהיה פה הערב. באמת.‬
‫הוא מאבד יותר מדי דם.‬
‫להפעיל לחץ על הפצע, מהר! לבדוק אישונים.‬
‫היא מפרפרת. התרחקו.‬
‫אלוהים אדירים. אנחנו נאבד אותו?‬
‫- זו אפשרות, אדוני. - לא.‬
‫אנחנו זקוקים לו. תעשו מה שצריך.‬
‫אבל קחו דגימה למעבדה בכל אופן.‬
‫- זה נורא. - יש שם משהו?‬
‫הוא מאבד יותר מדי דם.‬
‫אתה מסוגל. קדימה.‬
‫אבא?‬
‫נצליח אם נשתף פעולה.‬
‫אנחנו מאבדים אותו.‬
‫אני חייבת לענות.‬
‫אמבר, אני מצטערת.‬
‫אני מוכרחה ללכת.‬
‫מה קרה? זה היה מארק?‬
‫זה בסדר. אני פה.‬
‫אטפל בך.‬
‫אני יודעת שקשה לאהוב מישהו כשנראה שהוא לא אוהב אותך בחזרה,‬
‫אבל מארק אוהב אותך.‬
‫הוא היה בא לו היה יכול.‬
‫אני מוכרח להודות, בוס.‬
‫מה שזה לא היה שאמרת לילד כדי שיהיה לצידך...‬
‫אמרתי לו את האמת.‬
‫אני אשפר את מצב העיר בשביל אנשים רבים.‬
‫אבל אנשים מסוימים קודמים לאחרים.‬
‫אבא!‬
‫זה הבית החדש שלנו?‬
‫יש התקדמות?‬
‫אלוהים, גרוע עד כדי כך?‬
‫ניסינו הכול, תרופות, וירוסים,‬
‫בקטריה, פריונים, אפילו ננו-בוטים וטיפול רדיואקטיבי.‬
‫התאים של בני וילטרום לא מגיבים.‬
‫הם פשוט לא מתים.‬
‫טוב, תמשיך לנסות.‬
‫יש לי תחושה שהתשובה היא בדם.‬
‫מ' גריסון‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות: דן שצברג‬