У цій програмі є спалахи, які можуть викликати напади у людей
зі світлочутливою епілепсією. Глядачам рекомендується бути обережними.
У ПОПЕРЕДНІХ СЕРІЯХ
Ми не хотіли Нолана на планеті, аби розслідувати вбивства,
не привертаючи його уваги.
Чим відправка Марка допоможе?
Побачимо, на що він здатен.
І що важливо, чи його серце там, де треба.
Хто ти, в біса, такий?
Куди ти їдеш?
Знаєш, там пустельно.
Ти не знаєш?
Уперед!
Цікався мною і далі, поки мене немає.
Агов, Сіселе.
Ви пропустили пляму.
Залишили її як нагадування.
Коли ви доведете, що варті героїв, які були до вас,
її змиють.
Ти вбив сімох людей.
Дружина вже підозрює.
Демон ллє світло
Бо ти не послухався, коли я сказав покинути цю кляту справу.
Не варто хвилюватися.
Усе добре.
Убий його.
Моя черга.
Що за чорт?
- Забираймося звідси! - Тікаймо!
Скажи містеру Лю, наступного разу, коли знайду його в нас, я не буду ніжним.
Повідомлення для тебе.
Не дуркуй, малий. Я тебе пошматую...
Біжи!
Чорт.
Цього разу я готовий, Невразливий!
Я здаюся...
Ого, перемотай назад.
Я здаюся...
Цей новачок крутий!
Так, я спізнився на 20 хвилин,
але ти точно не сердитимешся.
І з чого ти взяв?
Бо я приніс японський чізкейк.
Ти обійшов усе місто заради чізкейка?
Так.
Щоб вибачитися за запізнення, бо ти шукав по місту чізкейк?
Це божевільно?
Так, так і є.
Ну, можу віднести його назад,
але тоді можу ще більше спізнитися.
Гей! Що ми тобі зробили?
Кевіне, замовкни. Хай воно йде.
На Третій і Паркленді є одне місце.
Вони прихистять вас на кілька тижнів.
Будь ласка! Просто дбаю про безпеку міста.
- Позаду! - Що? Оце срань!
Привіт. Не бійтеся. Я тримаю.
Але, певно, збирайте речі.
Вибачте за квартиру.
- На 45 хвилин спізнився! - Це востаннє, містере Сеєр.
БУРГЕРМАРТ
Повториться, Ґрейсоне.
Ти спізнювався 12 разів за останні три місяці.
Вибач, але я скорочую твої зміни.
Знаєте що? Не переймайтеся.
- Я звільняюся. - Що?
Містере Сеєр, у майонезі знову щур.
Схоже, що мене це турбує, Семе?
Ґрейсоне.
Ярейсоне!
У мене завтра буде готівка, клянуся.
- Скажи босові, потрібно більше часу. - Часу немає, Ґері.
Візьми все! Все, що маю!
Два дні. Опісля розфарбуєш собою хідник.
О Боже!
Гравітаційна бомба, де вона?
Я ніколи не скажу!
А тепер що?
Марку, ти маєш налякати його. Хай думає, що ти його дійсно скинеш.
Я вас чую.
Не знаю. Це якось підло.
Так, ось. Я тобі покажу.
Бачиш? Зараз він мені все скаже.
Так, але ти маєш його піймати, так?
Так. За секунду.
Трясця.
Директоре Вінслоу. Привіт.
Містере Ґрейсоне.
Якщо ви плануєте вступати в коледж,
нам потрібно обговорити проблеми, які у вас виникли з відвідуванням.
КАБІНЕТ ДИРЕКТОРА
А якщо я не планую вступати в коледж?
Стояти!
Ваші життя за мінімальну платню?
Чи стрілятимете в повітря і скажете, що старалися,
і ми розійдемося щасливими і живими?
Привіт! Сьогодні не можу. У мене дещо сталося.
Динамиш мене?
ступаєш на небезпечний ґрунт, друже
Воно того варте, почекати й побачити, як я добре поводжуся
НЕ пропусти вечерю з моєю мамою у четвер
якщо ти цінуєш те, що для тебе важить, Марку Ґрейсоне
Хіба що буде кінець світу
Серйозно?
Навіть без подряпин?
Непогано для хлопця з гравієм замість пальців.
О так.
Так, це мило. Добре працює.
Це останнє.
За все заплачено. Я закінчив.
Ні.
Ні?
Бачиш, Титане, твоя проблема в тому, що ти надто корисний.
Ти вирішуєш проблеми.
Ловиш кулі, як чемпіон, і не скиглиш через них,
на відміну від інших в кімнаті.
Це було одного клятого разу. Я...
Замовкни, блін!
Так, іноді ти лишаєш людей живими, хоча їм слід померти.
Але, чоловіче, ти на них впливаєш.
Оскільки ти виплатив свій борг, мова йде про бонусний час.
Мені не потрібні твої гроші.
Звісно, потрібні. Ти ж не збираєшся стати чистим?
Працюватимеш на грилі в Бургермарті? Цей корабель пішов.
Тепер це твоє життя. І те, що ти робиш.
Ні, це не так.
Ти ходяча скеля. Ти розбиваєш голови.
Так і є. Це все. Визнай це.
Ну, я знаю, що ти продовжиш працювати на мене.
Питання в тому, наскільки болюче це буде?
Що ти робиш?
Думаєш, можеш пробити шлях звідси?
Я знаю, де живе твоя родина,
а це значить, що ти працюєш на мене, поки я не скажу, що досить.
Ось, бачиш? Бачиш?
Отаке вражаюче лайно — це саме те, через що я ніколи не відпущу тебе.
До того ж ти маєш заплатити за стіл. Це імпортний італійський клен.
А тепер просто кинь його в космос.
Як почуваєшся, врятувавши світ? Чи, принаймні, країну?
До речі, цей був маленьким.
Цей був маленьким?
Бачив би ти астероїд, який я розвернув кілька років тому.
Розмірами з Техас.
Чорт. Я маю бігти, тату.
Так, що б це не було, твоє тренування важливіше.
Дивися цілісно, добре?
Знаю, але це Ембер.
Марку, ми говорили про це.
Тату...
Тільки цього разу.
Так!
Знаю, трохи спізнився.
Я приніс десерт.
Добре, це справедливо.
Ти була права. Твоя мама чудово готує.
Ти мав би сказати це їй сам. Під час вечері. Дві години тому.
- Я хотів напис... - Я для тебе важлива, Марку?
Так. Звісно.
Бо на це взагалі не схоже.
Половину разів, коли у нас плани, ти спізнюєшся чи скасовуєш. Чи не приходиш.
- І причини жалюгідні. - Зачекай.
Але потім ти приносиш мої улюблені суші.
Або лишаєш записку у моїй шафці.
Або дивуєш мене після школи.
І ти непогано цілуєшся.
Та це не вправляє нічого, якщо так буде й далі.
І сьогодні усе дуже погано. Ми разом три місяці.
Ти мав зустрітися з мамою.
Це просто... У мене є родинні обов'язки.
Допомагаю татові з роботою.
Важко, щоб усе сходилося.
Добре, це нормально. Тоді зроби вибір.
Але оце?
Я більше так не можу.
Я вже була у такій ситуації, і одного разу досить.
- Зачекай. - Чому?
Бо я...
Ти що?
Я...
Я виправлюся. Обіцяю.
Доведи це.
- Тату. - Марку!
Я спостерігаю, як Слон грабує магазин у центрі.
- Це чудове тренування для тебе. - Я не в настрої.
Марку...
Гаразд, іду.
Мій хлопчик.
- Хтось просив морозиво з карамеллю? - Татку!
Мамо, він отримав повідомлення.
Добре.
Тобто ми досі на службі.
Не звільнилися, ні?
Несо, це не так просто.
Ні.
Я хочу посидіти з тобою.
Стій, мала. Я допоможу.
Тату, глянь, супергерой!
Він хороший хлопець?
Так кажуть люди.
А ти хороший хлопець?
Я...
Як його звати?
Його? Він називає себе...
НЕПЕРЕМОЖНИЙ
Сім трупів. Один живий. Твій чоловік.
- Дебі. - Боже!
Що це за місце було в Бордо?
Те, з шоколадними тістечками.
«Еклер Д'Андре».
Точно! Дякую, люба.
ЮТА ВІДСТАНЬ - ПАРОЛЬ - КОШТИ
КРОВ - КОСТЮМ - ДНК
Мені потрібен мій костюм.
Байдуже, наскільки він подертий.
Він секретний, і я його хочу назад.
Принесіть його. Зараз.
Я не мушу повідомляти, коли розходжуся з кимось.
Єдина, чуєш, єдина причина, чому я дозволив тобі бути супергероїнею,
бо Рекс був поруч і дбав про тебе.
Я можу подбати про себе.
Твій тато просто каже, що Рекс нам дуже подобався
і що нам було спокійно, коли він дбав про тебе.
Та зараз, коли ти навіть не в команді...
Рекс зрадив мене.
Підліткової Команди немає. Усе скінчилося. Так буває.
- Вибач йому. - Що?
Усі хлопці помиляються.
Не будь...
Ти 18-річна дівчина.
Ти не можеш займатися цим геройським лайном сама.
Узагалі не маєш цим займатися.
Перше, я можу робити все, що хочу.
Буквально. Я можу запросто переставляти атоми на молекулярному рівні.
І друге, я не впевнена, що хочу й далі це робити.
Добре! Саме вчасно.
Йдеться і про цю дурну сім'ю.
О ні.
- Саманто! - Не смій залишати двері так!
Ти пропустив кілька літер.
Фарба коштує грошей, а в тебе довге ім'я.
Ти хлопець, якому я завадив пограбувати банк кілька місяців тому.
Мене звати Титан.
Ти... Ти хочеш реваншу. Добре, зробімо це.
- Я не просив бійки. - Я виграв?
Тобі пощастило.
Так, авжеж.
Я покликав, бо потребую твоєї допомоги.
Чому б я допомагав тобі? Ти злочинець.
Ти навіть не знаєш, що це значить.
Певен, що знаю.
Ні, не знаєш.
Я не злочинець. Я був винен гроші, а тепер не можу піти.
І?
Хіба ти не герой? Допомагаєш людям і нищиш поганців?
Так.
Допоможи мені знищити мого боса. Гіршого від нього немає.
Хто твій бос?
Машиноголовий.
Це не справжнє ім'я.
Звісно, ти про нього не чув. Ти багатій з передмістя.
Що? Ні, я... Ти не знаєш.
Годі, хлопче.
Машиноголовий керує цим містом.
Усе нелегальне і прибуткове його.
Якщо хтось має померти, щоб так тривало,
у нього є м'язи, як от я.
Знаєш, я супергерой з великою перспективою.
Рятую планету. Усе таке. Чому не покликав Бойову Силу?
Звісно, хлопче. Лети геть. Забудь про всіх тут.
Дозволь показати те, чого ти не бачиш звідти.
Що, прямо зараз?
Ти кудись поспішаєш?
Це лайно.
Мені теж невесело, чоловіче.
У Машиноголового сміттєва компанія.
Використовує для доставки наркотиків по всьому місту.
Квартал належить Машиноголовому.
Він платить інспекторам, щоб самому не розбиратися,
а будинки спалює заради страховки.
Якщо в цей час хтось усередині, не пощастило.
Хто з них Машиноголовий?
Жартую. Я жартую.
Ізотопе, ходімо.
Що це, в біса, було?
Його посіпака.
Якщо допоможеш мені з Машиноголовим, то допоможеш реальним людям.
Подумай про це наступного разу, коли битимешся із тупим Слоном.
Чому ти позичив гроші у Машиноголового?
Це було не для мене.
Татку!
Я знаю, що можу здолати Машиноголового. Він злочинець з особливою головою.
Але в нього є права рука, Ізотоп чи якось так, не знаю,
який може його телепортувати від мене.
Мамо, передай картоплю, будь ласка.
- Мамо? - Вибач.
Я не знаю. Як думаєте, я маю допомогти цьому Титану?
Ти робиш велику помилку.
Що? Чому?
Бо він тебе використовує.
Я не ідіот, тату. Я знаю, коли хтось бреше.
Титан ніколи не хотів бути злочинцем.
У нього є сім'я. Думаю, його дочка хвора.
Навіть якщо це правда, ти вілтруміт, гаразд?
Ти борешся з іншопланетними атаками. Рятуєш планету від астероїда.
Це не гідне тебе.
Мамо?
Я знаю, що іноді люди не ті, ким здаються.
Саме так! Послухай свою маму!
Якщо допоможеш цьому хлопцеві, то вивчиш дуже болючий урок.
Та ще я знаю, що допомагати комусь завжди гідне тебе.
- Я пересплю з цією думкою. - Гаразд.
Чорт, так!
Це востаннє Ліга Ящірок перетворювала людей на змій у моєму місті.
Вір у це, малий.
Хто хоче пива?
У штаб-квартирі Охоронців немає алкогольних напоїв.
Алкогольних напоїв не було у штаб-квартирі Охоронців.
Це перше, що я виправив у цій дірі.
Довелося викинути сканер чи комп'ютер, який був у цій точці.
О ні! Сподіваюся, це не була твоя подружка, Роботе.
Круто.
Мені 25.
Люблю випити після влізання в чиєсь внутрішнє вухо.
Чуваче! Що за чорт?
Два десятки цивільних зараз у лікарні,
бо ми билися як шість окремих мудаків, а не команда.
Навчіться битися.
Бачиш, Рексе? Оце ось тут.
Так виглядає автобус.
Ось тут ти налажав. Разом із Монстреням.
Ви занурилися у власні бійки
і допустили аварію автобуса, повного цивільних.
- У ньому були діти. - Що ми мали робити?
Проколоти шини в автобусі!
Підірвати бетон до крихт,
щоб Монстреня спинила його і врятувала життя.
Оце ви мали робити!
Дуплі-Кейт, в такій ситуації
думай про стримування.
Якби клони були навколо Короля Ящірок,
ти б стримала його, поки Тягуча Рей подбала б про його змієзброю.
Змієратор. Він його називає змієратором.
Ні, забудь.
Ми зробили, що могли, і ми виграли, тому байдуже.
У тебе навіть сил немає, старий.
Скажи це ще раз, синку.
Навіщо? Забув слуховий апарат, діду?
Так, так, стоп. Він діло каже, Рексе.
Пішло це.
Хороший розбір, народ.
Як завжди, я одна чимось пожертвувала,
бо зараз я на тиждень молодша, ніж була вчора.
Чи можна довіряти цим панкам?
Деяким з них.
Чому ти сказав Марку, що рятувати життя не гідно?
Інші люди рятують життя. Марк рятує мільйони.
Він має мислити широко, а ти не допомагаєш.
Не допомагаю?
Ти не розумієш наш вибір. Ти не супергероїня.
Коли ти сюди прибув, ти не знав нічого.
Про людей, наше суспільство і те, що для нас важливе.
І?
Я навчила тебе всього.
Показала, як бути героєм тут.
І чому я не можу зробити те ж для Марка?
Це не те, про що я. Я просто...
Я думаю, Марк довіряє тому, хто не вартий довіри,
і не слухає мене.
Нас.
Навіть коли ми не згодні.
Він герой усього кілька місяців. Думає, що знає все.
Я не хочу, щоб він робив вибір, про який пошкодує.
Я теж.
Це все відбувається так швидко.
Не думав, що це буде так складно.
Ну, це паскудно.
Супергеройство руйнує мій середній бал.
Ніби тобі треба шукати Монголію на мапі.
Я знаю, так.
Ні, ти мусиш це знати.
Я не жартую. Дуже важливо могти знаходити місця з висоти.
О, так. Точно.
Ти як, Єво? Виглядаєш пригніченою.
Ти читав колись про дітей, яких вигнали з дому в 16, і мріяв,
щоб це був ти?
Ні, якщо чесно.
- Хочеш про це поговорити? - Так. Ні. Не знаю. Я...
- Я не знаю, що я зараз роблю. - Марку!
Привіт!
Пригальмуй, тигре. Ти досі в моєму списку гівнюків.
Ти ж прийдеш сьогодні, так? Привіт, Єво.
Звісно, я прийду.
Не продинам мене, добре?
Цього разу на тебе розраховую не одна я.
Марк погодився допомогти мені у громадському центрі Беквел.
- Ми готуємо вечерю двічі на тиждень. - Я вражена.
Дарма. Він мені завинив.
Беквел мені як другий дім.
Я там зависала, поки мама працювала.
Змінив життя.
Він на Третій вулиці? Цегляна будівля?
Так. О 7-й.
Ой, маю бігти. Сказав мамі, що допоможу їй з будинком.
Побачимося. Бувай, Єво!
Хочеш прийти сьогодні? Допомога не зайва.
Хотіла б, але...
Надто зайнята, рятуючи світ?
Більше ні, якщо чесно.
Тоді виправдань немає.
Ви з Марком дуже близькі.
Він не дивний останнім часом?
Про що ти?
Запізнюється весь час.
Або не приходить і бреше, чому саме. Я думаю, що бреше.
Не знаю, чи впораюся з цим.
Хлопці мудаки,
але Марк із хороших.
Так, час він організовує жахливо,
але він дбає про тебе. Тільки про тебе й говорить.
Правда?
Дякую за це. До вечора?
Так.
Єдине місце, де Машиноголового гарантовано знайдеш, це 60-й поверх.
У кімнаті купа вікон, але вони бомбостійкі абощо.
Ціла команда колишніх вояк-паскуд охороняє це місце.
Озброєнні новітнім лайном.
Тому тобі потрібен я.
Я міцний, але не дурний.
А той з телепортом не забере Машиноголового, коли ми будемо поруч?
- Я подбаю про Ізотопа. - Як?
Бачиться з дівчиною кілька разів на тиждень.
Заплачу їй, щоб протримала його весь вечір.
Що?
Гаразд. То ми прорвемося у пентхаус і схопимо Машиноголового, а далі?
У тебе нема друзів, які зачинять його десь?
Можу віднести його у Глобальне Охоронне Агентство.
Бачиш? Уже непогано, герою.
Це була твоя дочка у громадському центрі Беквел?
Як її звати?
Фіона.
Ви часто там буваєте?
Це її другий дім.
Я у справі, але маємо зробити це швидко. Маю плани на вечір.
Майже забув, як добре я виглядаю.
Ласкаво прошу до світу живих, клоне.
Не починай. Я оригінал.
То процес був вдалим.
Ніколи не розумів, навіщо це тобі.
Стій. Прошу. Я тут не для бійки.
Не реплікаційну кімнату, ідіоте!
Як я намагався сказати...
Мені потрібен ваш досвід у вирощуванні тканин і реплікації ДНК.
І це варте вашого часу.
НОЛАН
Привіт, любий. Якщо можеш, візьми щось на вечерю.
Я думала про тальятеле з того ресторану в Римі.
І, може, вина з Провансу, розе.
Так. Дякую, любий. Кохаю.
Що я роблю?
Що за...
Машиноголовий.
Уставай. Ми за тобою.
Гей! Це кінець. Ти вибув з ліги.
Взяти два...
Невразливий, Титане.
Босе?
Ти правий.
Ти такий сильний! І міцний!
А ти скрізь літаєш. Це дивовижно.
Дякую. Ти багато про мене знаєш.
Ще я знав, коли ти і ця гігантська купа бруду
розіб'єте мої двері.
Теж італійський клен, до речі.
- Ти не міг це передбачити. - Ти так думаєш?
Бачиш, що буває, коли твоя голова срана каменюка!
- Ти сказав, що подбав про нього. - Я знаю.
Це маленьке оновлення показує мені всі ймовірності,
тому я розумію, що не варто пояснювати вам, ідіотам,
що таке квантові ймовірності.
Та це не має значення, бо, як я казав, Невразливий правий.
Я вибув зі своєї ліги. От тільки...
У мене є гроші!
От лайно.
Так і є, малий.
Ембер?
Привіт! Єво! Ти прийшла.
Заходь, покажу тобі все.
Курка, картопляне пюре, салат, мінестроне на плиті,
та скоро знадобиться ще порція.
Нічого крутого, але все корисне.
Ну, мої батьки куховарять тільки у мікрохвильовці.
Це схоже на мрію. Марк уже тут?
У цього хлопця 15 хвилин до того, як він вилетить на узбіччя назавжди.
Схоже, ти вмієш різати.
Звідки знаєш?
Я тебе подрібню і використаю, щоб заасфальтувати свій під'їзд.
Ні.
Ви, хлопці, в сраку мертві.
Хто наступний?
Привіт, хлопчику.
МАРК ҐРЕЙСОН ЄВА ТУТ - ТИ ДЕ?
Десять з десяти! Ви, хлопці, варті кожного...
Стоп. Стоп, тут щось є. Що?
Сіселу подзвонив анонім.
Далі вриваємося ми.
Убийте цих гівнюків!
Дуплі-Кейт, Монстреня в небезпеці.
Мені обіцяли, що цей світ запропонує гідних суперників.
Але, ой, ти так розчарував.
Убити тебе — акт милосердя.
Гей! Мудаче!
Невразливий!
Чорний Самсоне, відступ!
Ні!
Жалюгідне дитя.
Ні!
Ви, хлопці, налажали.
- Точно. - По повній.
Жалюгідно.
Ця битва не гідна мене.
Нема честі у вбивстві комах.
Ні. Ні-ні.
Це була неочікувана ймовірність.
Ізотопе, ходімо.
Ізотопе?
Вибач, малий.
Не думав, що все так скінчиться,
та мушу подбати про себе.
Сподіваюся, ти виживеш.
Сьогодні овочі смачні і м'які, Розо. Я про це подбала.
Дякую, Ембер.
Зайдете на кухню пізніше? У мене книжка, про яку ми говорили.
Було б добре, дякую.
Що?
Я ледве пам'ятаю учнів з класу англійської, а ти знаєш імена усіх тут.
Зроби той світ, у якому хочеш жити, так?
Так.
Я думала, Марк прийде сьогодні. Щиро думала.
Він втратив багато крові.
Затисніть цю рану, швидко. Перевірте зіниці.
У неї фібриляція. Крок назад.
Святий в сраку боже. Ми його втрачаємо?
- Може бути, сер. - Ні.
Він нам потрібен. Зробіть усе.
І візьміть зразки для лабораторії про всяк випадок.
- Це жахливо. - Щось є?
Він втрачає забагато крові.
Ти можеш. Ну ж бо.
Тату.
Я знаю, ми зможемо разом.
Ми його втрачаємо.
Маю відповісти.
Ембер, мені шкода.
Маю йти.
Що сталося? Це Марк?
Усе гаразд. Я тут.
Я тебе відремонтую.
Знаю, важко когось кохати, коли здається, що він не кохає тебе,
але Марк кохає тебе.
Він був би тут, якби міг.
Я вражений, босе.
Що б ви не сказали малому, щоб залучити його...
Я сказав йому правду.
Я зроблю це місто кращим для багатьох людей.
Але деяких це торкнеться швидше.
Татку!
Це наш новий дім?
Є покращення?
Боже, так погано?
Ми спробували все: ліки, віруси,
бактерії, пріони, навіть наноботів і радіоактивні речовини.
Вілтрумітським клітинам начхати.
Вони не хочуть помирати.
Ну, пробуйте далі.
Маю відчуття, що кров — це відповідь.
М. ҐРЕЙСОН
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник: Руслан Поліщук