ANTERIORMENT
Doni'm el meu vestit.
És confidencial i el vull recuperar.
-Jo t'importo, Mark? -Penso millorar.
Si tinguessis els poders,
podries haver ajudat els Guardians el dia que els van matar.
No sé si vull continuar en això.
Benvingut al món dels vius, clon.
Ajudeu-me a cultivar teixits.
Compta amb mi per al que necessitis.
Si vols parlar, t'escoltaré.
Mateu aquests cabrons!
No. No, no, no.
Creia que el Mark sí que vindria. N'estava convençuda.
Ai, perdó. Com aneu, ties?
-Què collons...? -Ens has espantat, llepa.
Què feies amagat als matolls? Hòstia.
No hi estava amagat.
Hi estava bevent, però això no és el més important.
El més important és que soc el puto amo, el Doug Cheston.
Qui?
Mon pare és el propietari...
de la farmacèutica Cheston
i de la meitat d'aquesta uni...
La meitat d'aquesta universitat.
No ha apujat el preu d'un medicament infantil supernecessari?
Sí, tia!
La cosa és que aviat heretaré aquesta merda,
perquè és vell de collons,
així que, ¿alguna de vosaltres o, millor encara, totes,
voleu fer-ho amb mi aquesta nit per treure profit de la meva herència?
-Ecs! -Ni de conya.
No sabeu el que us perdeu.
Sí que ho sabem, sí.
M'esteu perdent a mi!
A mi i la meva gran fortuna.
Què...? On soc?
Hola.
Ja ho sé, estàs confós,
però segur que hi estàs acostumat.
Tu estigues quiet i callat, aviat et sentiràs millor que mai.
Què? Què està passant?
Estàs experimentant una metamorfosi,
un miracle amb què passaràs de ser
un gra inútil al cul d'aquest món tortuós
a ser un valent explorador que canviarà el futur de la hum...
Que friqui!
Qui parla així?
Friqui, ets molt friqui, tio.
Eh, deixa'm que m'aixequi, imbècil.
Si és una broma o alguna ratllada sexual,
mon pare et denunciarà i et cagaràs.
Hòstia!
Merda!
Què collons és això?
Zero drames, fes el favor.
-Què collons has fet? -O m'obligaràs a...
Hòstia puta!
Tots estem d'acord que estàs millor sense cordes vocals.
I no pateixis per aquests prototips, tu seràs diferent.
Seràs preciós. Seràs...
INVENCIBLE
Feu lloc!
No pareu! Compte!
Prepareu els quiròfans 3, 6 i 8.
-Ràpid. -Prepareu la vena.
Vigileu l'hemorràgia.
Té diverses fractures cranials i edema cerebral.
Té convulsions, que respiri!
Aquests valors no tenen sentit.
Compte.
Feu-los ja les transfusions.
Un, dos i tres.
S'ofega en la seva sang. Intubeu-la ara mateix.
-Sèrum. -La pressió li cau en picat.
Crideu el Dr. Brakley.
Li poso una via. Esbrineu quin grup sanguini té.
L'agulla no hi entra.
Merda!
He estudiat la fisiologia de la Monster Girl.
Aparteu-vos.
Com? Traieu-lo d'aquí. Seguretat!
Podeu intentar fer-me fora, potser ho aconseguiu,
però es morirà.
O podeu ajudar-me a salvar-li la vida. Heu de triar ara.
Soc aquí.
L'única opció és activar-li la capacitat de curació.
Sèrum al 2 % d'arrel de belladona i 5 % de matallops.
D'això, no en tenim.
Aconseguiu-ho. Nanosutures.
Té una fibril·lació.
Enrere!
Una altra vegada.
Càrrega màxima.
Una vegada més.
Merda.
Què collons...?
Què ha passat?
No en tinc ni idea.
Fa mala pinta.
-El travessa de banda a banda. -Vigila.
-Li està baixant el pols. -Jo me n'ocupo.
Hi ha un possible dany a la columna.
Sort que el que l'ha travessat estava esmolat.
Mark. Mark?
Mare?
Amor meu.
Sabia que et recuperaries.
-Quant de temps fa? -Sis dies.
Sis dies?
No. No, havia de...
-L'Amber. -Tranquil.
T'he encobert. Li he dit que t'ha atropellat un bus.
Amb la pinta que fas, és bastant creïble.
I el Black Samson i la Monster Girl?
Estan inconscients.
No és culpa teva.
El Darkblood ha confessat?
Ja el coneixes. No parla gaire ni quan en té ganes.
Deixa'm a mi, jo el faré parlar.
Seria fascinant veure la trobada
entre algú imparable i algú inamovible,
però prefereixo fer-ho internament.
Va ser ell? Va matar els Guardians?
No ho sabem.
M'intriga més per què els devia voler matar.
Perquè és un dimoni. No té més misteri.
Em pensava que el coneixia. Només això.
El Mark no t'havia dit que volia enfrontar-s'hi tot sol?
Sí, però em va dir que no cauria a la trampa.
Què et fa tanta gràcia?
Ets l'home més poderós del planeta, però no et fa cas ni el teu fill.
Què? Això no passa a Viltrum?
Doncs no.
El Mark és un adolescent humà, Nolan.
És el més normal.
Et tranquil·litza, no?
Sí que t'han atropellat, sí.
Ja veus.
No sé com van els semàfors.
No entenc per què no em vas deixar anar a l'hospital.
Tenien normes rares amb les visites.
L'Eve ho sabia perquè li ho va dir el William.
Què?
Aquella nit pensava deixar-te.
Ho sé, i hi he pensat molt aquests últims dies.
Recordes quan et vaig trucar? Vas fer que el Todd em donés el número.
-Sí. -Estava acollonit.
No em sortien les paraules i la vaig cagar.
-Però em vas deixar tornar a començar. -I...?
Podem tornar a començar?
Tens raó.
No em mereixo tornar a començar.
Hola, guapo. Què dius?
M'alegro que no t'hagin destrossat aquesta cara guapa.
Jo també.
Llavors, vols que quedem algun dia?
I tant.
Als dos costats, Mark. Has de mirar als dos costats abans de creuar.
-Et vas perdre aquell dia a preescolar? -Suposo.
Escolta, fa temps que no quedem. Podríem...
Perquè algú és el rei de les excuses.
"He d'estudiar. He d'ajudar mon pare a la feina.
"Soc contagiós." Bla, bla, bla.
Ja... Divendres no hi ha classe. Mirem una pel·li?
Molaria, però no puc. Recordes el Rick?
El noi de qui no paraves de parlar a l'estiu?
Ni que hi estigués obsessionat.
Va a la uni del Nord. Hi vaig divendres i em quedo a dormir.
Tenen un programa de medicina molt guapo.
He dit "guapo"? Volia dir interessant. Bé, guapo també.
TROBA EL TEU FUTUR
-Puc venir amb tu? -Què?
Vull venir amb tu.
-D'acord. -I vull dur-hi l'Amber.
-Espera... -Si us plau, William, ho necessito.
Eve!
Passa!
Mark, volia...
No t'he donat les gràcies per parlar amb l'Amber quan estava fatal. Gràcies.
Te'n vas de viatge?
El noi que li mola al William va a la uni del Nord.
Ell hi va de visita i l'he convençut perquè ens deixi anar a l'Amber i a mi.
Merda, perdona. Si vols venir amb nosaltres, endavant.
Vull començar de zero amb l'Amber i demostrar-li que vaig de debò.
Tranquil, no aniré a la universitat.
Què? Per què? Treus notes molt millors que les meves.
Quan vaig anar al centre comunitari, em va canviar el xip.
Crec que puc ajudar més persones simplement ajudant-los.
No cal que m'esperi a una invasió alienígena
o a un atac de la Lliga dels Llangardaixos.
Puc regar deserts, aturar catàstrofes naturals,
dur menjar a gent que passa fam,
canviar les coses, m'entens?
Sí que t'entenc.
Creia que intentaries dissuadir-me, com faria el Rex.
L'altre dia la vaig cagar molt.
El Black Samson i la Monster Girl quasi la dinyen per mi.
Així que t'entenc.
Potser lluitar contra alienígenes no sigui el nostre destí
i necessitem començar de zero tots dos.
Mark? Ja han arribat el William i l'Amber.
D'acord, mare! I on...?
Estàs bé?
Sí, estic bé, una mica baldat.
Va, quina parsimònia. A la carretera!
Aneu amb compte!
No us divertiu en excés.
Res d'alcohol, res de drogues i res de sexe!
Res de sexe, tranquil·la. Jo els vigilaré, senyora Grayson!
Explica'm més coses del Rick.
Hosti, estic desitjant que el conegueu. Per començar, és molt alt.
-Té cabells gruixuts com crin de cavall. -I això és bo?
-Sí. -Sí.
I té un estil increïble.
Una mescla perfecta entre urbà i formal.
Us he parlat de les dents? Són blocs blancs i lluents.
Te'n vas?
He d'anar a la bugaderia i comprar per al sopar. No tardaré.
-Vinc amb tu. -No havies d'entregar el llibre?
Em vas dir això o estic equivocada?
No, és veritat.
Llavors, tens feina, no?
Té tauleta de xocolata a la panxa.
És igual, no us avorreixo més amb coses del Rick.
-Però és que... -Sí, ja, estàs enamorat.
Què? No. Vull dir... És impressionant, però no n'estic enamorat, no.
Mare meva, és aquí!
William! Com estàs?
Què passa, Rick?
Els meus amics, el Mark i l'Amber.
Ens ha parlat molt de tu.
Hola. Encantat. Jo us porto les maletes.
Ja tinc preparada l'habitació.
Serà un cap de setmana espectacular.
No sé per què no pots viure aquí mentre fas la nova feina de superheroïna.
Sí que ho saps.
Samantha!
La porta de darrere encara hi és.
Necessito començar de zero en un lloc diferent.
I l'institut o la universitat?
Ho he aprovat tot i la universitat pot esperar.
Samantha! No consentiré que t'arruïnis la vida
per una merda hippy d'autoconeixement.
-Adam! -És el que penso.
És el contrari del que hauries de fer en la vida.
I què hauria de fer, pare?
Vols començar de zero? No siguis superheroïna.
No pots salvar el món, Samantha.
Acabaràs morta.
El meu pitjor dia és quan vas rebre els poders.
Vaja, això fa molt més mal del que em pensava.
Només vull el millor per a tu.
Una vida normal, una casa, un marit i fills.
Això és el millor per a tu, pare, no per a mi.
Samantha!
Torna a posar els peus a terra ara mateix!
Adeu, mare. Adeu, pare.
Samantha!
Com mola aquest lloc!
És una de les millors facultats de medicina del país.
Per això he avisat que vindríeu d'oients a una classe de biologia.
Encara vols fer medicina?
Sí. Se'n recorda.
DESAPAREGUT
Pot semblar igual per fora,
però amb cada dècada es duplica el risc d'insuficiència cardíaca.
Què hi podem fer?
Menjar millor? Sens dubte. L'exercici ajuda, prendre medicaments,
però la qüestió és que el cos es desgasta.
Ens centrem, doncs, a augmentar la qualitat de vida,
ja que no podem allargar la vida en si.
De veritat?
Senyor Sinclair, sembla que vol tornar a compartir la seva opinió.
Vull compartir la veritat.
Qui és aquest imbècil?
El D. A. Sinclair.
Estudia amb una beca per a genis i vol que se sàpiga.
Si vols viatjar ràpid, no corres, vas amb cotxe.
Si vols volar a un altre país, no bats els braços.
Hi vas amb avió.
Ja sabem com es viatja, senyor Sinclair. Què vol dir?
Els defectes humans són reptes d'enginyeria que cal resoldre.
Som màquines i, com més aviat ho reconeguem,
abans assolirem el nostre potencial.
No exageres?
Com?
Com? Que t'estàs flipant.
Què et passa, Sinclair?
Que què em passa?
Que aquesta facultat està plena de burros.
L'MIT m'ha buscat i Yale m'ofereix un laboratori.
Doncs ves-te'n.
Ets enlluernador, Rick.
Musculós, assertiu... El típic mascle alfa.
Escolta! No... l'afalaguis tant.
Senyor Sinclair, torni quan vulgui aprendre.
Doncs ens veurem a l'examen. Rick.
Com deia: qualitat de vida, no quantitat.
M'agraden les vistes.
Bon començament!
És cosa meva o el D. A. aquest t'ha repassat de dalt a baix?
Segur que et passa molt.
Au, va. Em fa pena el noi. L'únic que necessita és fer amics.
Ets tan madur.
Estàs bé?
No m'has amagat cap traumatisme ni res de semblant, no?
Què? No. Estic bé. Estic molt bé.
Si voleu passejar sols, ens veiem d'aquí a unes hores.
Bona idea! Ens veiem després. Podeu fer tard!
Va, descobrim si aquest lloc és tan guai com sembla.
Mira ara com somrius.
Sí, m'ha agradat el lloc.
Està bé, potser una mica massa sofisticat,
però diuen que la carrera de Justícia Social és potent.
I si venim aquí? Junts, vull dir.
Si vols fer això, has de millorar les notes, Mark Grayson.
Saps que entres a la uni segons la nota?
De veritat, crec que vull això.
Quan comences amb un "crec",
et carregues el 90 % del romanticisme.
Vull això: que vinguem aquí tots dos.
-D'acord. -Sí?
Sí, per què no?
Eh, pardalets, ho heu passat bé?
Què collons és això?
Hòstia puta!
Déu meu! Enrere! Tothom enrere!
Ràpid!
Penya, ajudeu-me!
Mark!
Vinga!
William!
Deixa'l en pau, fill de puta!
No!
Mark! Mark?
-Mark? -Corre!
No! Mark!
Què collons...?
Hòstia puta, tu!
Ets l'Invencible! Ets l'In...
Si us plau, no ho diguis a ningú.
Que fort. Ara tot té sentit! Hòstia puta! Hòstia puta.
William!
Estàs bé?
No! No estic gens bé. Vull dir, estic bé, però és que... Uf!
Qui era aquest?
Aquest? Era el Ma... L'Invencible.
William, m'has salvat la vida.
Què? Jo? Ah, sí.
És clar que sí. De res.
-Penya, ja ve la policia. -On collons has anat?
He anat a buscar ajuda. He provat amb seguretat, però...
-Ets un puto mentider. -No! No és el que sembla.
Has pirat! Ens has deixat aquí amb això!
Amber, no. Jo... No he fet això.
Em vas dir que volies començar de zero. M'ho vas dir. M'ho vas prometre.
Inclús l'Eve va confiar en tu, i ara fas això?
L'Eve s'equivocava, igual que jo.
Espera! Amber!
Em giro un segon i aquest ingrat se'm suïcida?
És l'última vegada que deixo a algú el lòbul frontal intacte.
El típic mascle alfa.
NOTÍCIES D'ÚLTIMA HORA
L'HOME N'ÉS LA CAUSA
Construeix el món on vols viure.
PENTÀGON DELS EUA APARCAMENT AL DARRERE
No m'agraden els nivells d'interferó. Cal fer-hi alguna cosa.
Mare meva.
Són nivells normals per a la Monster Girl.
Té una maledicció, no una malaltia.
Quan la van ferir, vaig enviar un dron a l'Àrtic.
Això és un cosmos ceruli.
Conté una molècula única
que li augmentarà un 60 % les possibilitats de sobreviure.
Estava ben protegit.
Extraieu-ne els compostos primaris amb una sonificació de biomassa
i truqueu-me per aïllar-los i purificar-los.
Et preocupes per ella.
Samson, que bé que estiguis despert. Sí, em preocupo per ella.
Ets una màquina.
Com és que tens emocions?
Estic programat per preocupar-me pels humans.
Discrepo. No has anat fins a l'Àrtic a rebre llenya per mi.
Llavors, vam guanyar?
Gràcies... Gràcies per venir.
Vols beure alguna cosa? Vols asseure't primer i parlar?
Gràcies, però...
Ja, ja.
Només intentava evitar la conversa.
He passat aquests dies examinant-lo a fons, com em vas demanar.
Ensenya-m'ho.
N'estàs segura, Deb?
Veus aquestes taques?
Semblen d'or, però són molt més dures.
Només les havia vist en un lloc.
Al vestit de la War Woman.
Cristalls de sodi.
De l'Aquarus.
Això és d'armes que llançava el Darkwing.
Es va enfrontar amb uns quants clients meus.
Són cremades?
Cremades per la fricció
d'una cosa que es mou molt de pressa.
El Red Rush.
Això només demostra que el Nolan va lluitar contra els Guardians.
Potser ells van atacar primer.
I ell només intentava protegir el seu llegat.
Potser,
però també hi ha això.
La sang comença a oxidar-se quan s'exposa a l'aire.
Puc mesurar quant de temps fa que s'hi va vessar.
Aquesta és la que té més temps.
El Nolan va atacar primer.
No ho diguis a ningú. Ni al Cecil ni a ningú.
Debbie, em fa massa por dir-ho.
Amber, intentava ajudar!
No penso compartir habitació amb tu aquesta nit.
Aquesta és la meva habitació, però no passa res.
Mark, pots dormir aquí amb nosaltres.
Sí, com no?
Ho sento.
No et ratllis.
Baixaré a la botiga a buscar unes birres.
Potser així la cosa es calma i podem redreçar el cap de setmana.
Us sembla bé?
Em quedaré per evitar que es matin.
No és conya, no?
Em sento bruta. Vaig a dutxar-me.
Ets l'Invencible!
Ara no, tio!
Perdó, perdó, però, hòstia, que ets l'Invencible!
I no m'ho havies dit!
Els vostres avenços són satisfactoris.
Satisfactoris? Saps com costa desenvolupar cèl·lules tan ràpid?
Per això us vaig contractar.
Exacte.
Ara, digues, per a què és?
-A qui li vas robar l'ADN? -No necessiteu saber-ho per a la feina.
Potser sí o potser no,
però sí que necessitem que ens paguis.
Quan hàgiu acabat.
Doncs potser deixem anar amoníac líquid a la cambra de cultiu.
I a les cèl·lules noves no els agrada l'amoníac.
A les velles tampoc.
Rebreu l'esquema
quan hàgiu acabat, no abans.
Bé, és igual.
D'acord, ja et trucarem.
Et fies d'ell?
Llavors hem d'assegurar-nos-en.
Agafa una pala.
Quant fa que ets superheroi?
William!
-Tres mesos? Sis? Més? -Para!
Soc el teu millor amic!
Al teu millor amic, li dius que ets superheroi!
Porta'm a volar.
No! A més, ja no vull ser l'Invencible.
Calla ja.
Que siguis superheroi és el més guai que m'ha passat.
-L'Amber et perdonarà com sempre. -Aquesta vegada no.
Ja, potser tens raó.
Porta'm a volar o diré que ets l'Invencible.
No em sap greu.
-Sí! -Au! Prou?
-Me'l puc emprovar? -Com?
-El teu vestit, puc...? -Ni de conya.
Perdona! No et volia espantar.
No passa res.
És igual, em dic Kyle.
Me n'alegro.
Perdona. Jo em dic Amber.
Vens a una superfesta de tranquis a la nit?
En una germandat?
Sí, però de les guais, no de les que tenen imbècils.
Ei, teniu gana? Agafo una pizza, per exemple?
Genial, però sense xampis.
Tot bé amb els pardalets?
Collons! Vinc de seguida i ja veiem...
Rick? Em sents? Hola?
Mark! Amber!
Acaba de marxar. L'han convidada a una festa.
Merda. Hauria d'haver anat amb ella?
Al Rick li ha passat alguna cosa.
S'ha tallat la trucada. Hem de buscar-lo.
He de buscar l'Amber.
-Què? Truca-li. -No respon!
No et convé que t'ajudi.
Quan intento fer d'heroi, ho empitjoro tot.
-I si ha sigut el tio d'abans? -Has vist com l'he mort!
S'ha suïcidat.
És igual, està mort!
Mira, truca'm si no trobes el Rick,
però primer he de buscar l'Amber, em sap greu.
Això sí que és estrany, em sento millor que mai.
Quasi com abans de perdre els poders.
Potser m'haurien de donar pallisses més sovint.
Doncs torna al quarter dels Guardians.
Jo em quedo fins que la Monster Girl es recuperi.
Molt bé, d'acord. Ja ens veiem.
-Perdona, no volia... -No, no passa res.
M'has espantat.
El cap...
Vam guanyar?
El Black Samson ha preguntat el mateix.
Sí, vam guanyar. En gran part, gràcies al teu sacrifici.
Encara sort. Com estan els altres?
O soc jo l'única burra que ha acabat feta una merda?
La resta estan tots bé. Preocupats per tu, però bé.
M'alegro que t'hagis despertat. Se m'ha fet llarga la teva recuperació.
Has estat aquí amb mi?
En tot moment.
DESAPAREGUT
Rick?
Hola! Amber, no? Has vingut!
Rick?
Rick? Ets aquí?
Rick?
I tu li vas fer un vestit de tela escocesa.
Se'l va posar quan va conèixer el president.
Doncs pren-ne bona nota:
no emprenyis el teu sastre.
Què passa, Art? Et noto una mica nerviós.
No, no. Només estic cansat. He fet molta feina aquesta setmana.
Ja m'imagino.
És curiós com de ràpid es pot ensorrar tot.
Un dia et creus que tens tot el temps del món
i l'endemà ja no en tens.
No em facis cas.
Em volia passar per veure si encara ens portàvem bé.
Com has dit: "No emprenyis el teu sastre."
No tot són festes. Hi ha carreres molt guais aquí.
Els professors són bons, els laboratoris són nous...
Què?
Ets molt aplicat per ser d'una germandat.
La meva nòvia diu el mateix.
Es trasllada aquí el semestre que ve.
La trobo molt a faltar.
Tu estàs amb algú?
Ho estava.
Ara no, William.
Mark!
No et sento. Ens veiem a l'habitació del Rick.
Què li has fet al Rick?
El mateix que et penso fer a tu.
Merda, merda.
William!
William?
Què li has fet al William?
-William! -Una revenja. Excel·lent.
Vaig veure el primer combat i hi he aplicat algunes millores.
Mar...
Invencible! Converteix la gent en aquestes mogudes!
Ni que jo sigui un monstre.
Jo no converteixo la gent en res.
Arreglo les debilitats humanes.
Déu meu! Rick?
Para! No ho facis!
No serveix de res recórrer a les emocions.
Les hi he tretes.
No!
Rick, som nosaltres! Soc jo!
Ens vam conèixer l'any passat al llac.
Recordes l'estiu passat a la cabanya?
Em va canviar la vida i a tu també!
Ho vam fer a l'aigua!
És el millor que m'ha passat!
Això és bastant íntim.
No!
William?
Sí, Rick! Soc jo! Ajuda'ns!
Estàs plorant?
No, no! Para! Et faràs malbé!
Heu endarrerit dècades la humanitat, burros!
Tu no vas enlloc, cabró!
No ho enteneu?
El progrés és això! La ciència!
Salvar els humans de la malaltia!
Preneu-li la pressió.
Ho sento.
He perdut el nord.
No et fustiguis. Jo hauria fet el mateix.
Què fareu amb ell?
Suposo que com sempre: tancar-lo i llençar la clau.
Una tecnologia fascinant,
sobretot havent-la desenvolupat en una claveguera.
Malaltissa, no?
Costa de creure que t'hagin pogut plantar cara així.
Aquest està molt malament.
Emporteu-vos-el.
Els podeu ajudar?
Farem tot el possible.
Ves-te'n a casa, nano. Ja me n'ocupo jo.
Per què?
Per què què?
El Josef, el Darkwing, la War Woman, els altres...
-Per què ho vas fer? -Jo no vaig fer res.
No em diguis mentides!
Ho sé! Sé que els vas matar, Nolan.
Estàs borratxa. Ja en parlarem demà.
Ves a la merda, Nolan.
PROPIETAT PRIVADA PROHIBIT EL PAS
No ho sé, tio.
El meu padrastre perdrà la feina a la Casa Blanca.
No t'acollonis, Matt. Serà èpic!
I, quan acabem, decidirem nosaltres.
-Segur que funcionarà? -Tens l'aiguardent?
Traiem l'Immortal, bevem del seu crani i au!
-Tenim els seus poders. Fàcil! -Només és un rumor.
Tio, ho he vist a Reddit.
No us cregueu tot el que llegiu a internet, nanos.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres
Supervisor creatiu: Guillermo Parra