Blikající světla užitá v tomto pořadu mohou u osob trpících
fotosenzitivní epilepsií vyvolat záchvat. Jeho sledování je na uvážení diváka.
VIDĚLI JSTE...
Kluci, pomozte mi!
Marku?
Nikomu to neříkej.
-Kam jsi zmizel, sakra? -Není to, jak to vypadá.
Počkej! Amber!
Tvoje uzdravení bylo nejisté.
Zůstal jsi u mě?
Nikdy jsem neodešel.
Víš, jak je těžký pěstovat buňky touhle rychlostí?
Dostanete ty nákresy, až dokončíte svou práci.
Potřebujeme pojistku.
Tohle je nejstarší krev na obleku.
Nolan zaútočil první.
-Proč jsi to udělal? -Já nic neudělal.
Jdi do prdele, Nolane.
Poslyš, Amber, všechno ti vysvětlím...
KÁVA
NEJLEPŠÍ PSISKO DÍKY! #ATOMEVE ŠTĚK ŠTĚK
KRÁLOVNA VINIC DALŠÍ ÚRODA VYPADÁ SKVĚLE
Proč sis ho nechal?
Vyřešil jsem s ním Damiena Temnokrva,
ale možná jsem taky chtěl, abys ho našla.
Po dvaceti letech si zasloužím znát pravdu.
Chci ti to říct už měsíce.
Ale neřekl jsi nic.
Ovládal tě někdo?
Nebo tě vydírali?
Chtěli ublížit mně nebo Markovi?
Ne.
Tak proč?
Musíš mi věřit.
Když to dokážeš,
budeme v pořádku. A Mark taky.
Všechno bude v pořádku.
Mám ti věřit? Jak ti teď můžu věřit?
Protože mě znáš.
Myslela jsem si, že o tobě vím hodně.
Strážci byli naši přátelé.
Byli to dobří lidé, zachraňovali životy a měli rodiny.
-A ty jsi je zabil. -Jinak to nešlo.
Tomu nevěřím.
Chtěl jsi mi to říct už měsíce, ale pořád mi nic neříkáš.
Ne, nevěřím ti. Teď už ne.
Tvojí vinou.
Pokud už mi nemáš co říct, musíš odsud odejít.
Debbie...
Vypadni z mého domu.
To nemyslíš vážně.
Vypadni z mého domu!
Promluvíme si později.
-Ahoj. -Marku? Tady máma. Poslyš...
Nejsem u telefonu. Můžete nechat vzkaz, ale spíš napište.
Marku? Tady máma. Vrať se domů, prosím.
Debbie, je mi líto, ale musíš jít s námi. Nemáme moc času.
Díky, Williame.
-Měj se. -Tak zatím ahoj, Amber.
Amber!
No tak, tohle je pitomost.
Ne, pitomost je, jak dlouho jsem ti ty hovadiny trpěla.
Máš pravdu, jsem pitomec. Promiň, že mi to nedošlo dřív.
Ale dneškem to končí.
Amber...
Tak jo, do toho.
Amber, já jsem Ne...
-Bože! -To nic.
Kvůli tomuhle chodím pozdě, nebo se vůbec neobjevím.
Zachraňuju životy, chytám padouchy
nebo lítám na Mars.
Tolikrát jsem ti to chtěl říct.
Slyšela jsi mě vůbec?
Vím, že jsi superhrdina.
Ty to víš?
Nejsem pitomá. Vím to už týdny.
Tak proč se hádáme?
Hádáme se, protože jsi mi lhal.
Cítila jsem se hloupě.
Je to tajná identita!
-Takže mi nevěříš. -Teď už ti věřím!
Proboha. Je rozkošný, jak máš dojem, že to stačí.
Ale Amber...
Jen leť, chlapečku.
Nebo jdi po schodech. Je mi to u prdele.
Chci být sama.
Haló?
To je mi tedy přivítání.
„Dobře, že jsi neumřela,
„když ti obří vesmírný kocour udělal operaci mozku.“
Tady je!
VÍTEJ ZPÁTKY!
-Ráda tě vidím! -To je naše holka.
-Ahoj! -Čau, Monstrholko!
Vítej zpátky!
Vrátila se jako vítězka.
No už byl nejvyšší čas, abys sem dotáhla tu svou línou prdel.
Už mě nebavilo být tady s těmi pitomečky sám.
Začneme pařit.
Je deset dopoledne.
Jsme Strážci Zeměkoule.
Když můžeme kdykoliv umřít, můžeme se taky kdykoliv napít.
Je na tom tvoje fotka.
Moc pěkná, ale já mám intoleranci na laktózu.
Počkej,
copak ty mě vůbec neznáš?
Naplnil jsem je pivem. Nemáš zač.
-Víš, jak dlouho mu to trvalo? -A kolik mléka vylil?
Vylil jsem ho do dřezu.
Proč nejsi tak pilný, když jde o trénink?
Proč já skončím na týden v nemocnici, když dostanu nakládačku,
ale tobě se vrátí schopnosti?
To je karma za trpělivost s ním.
Nemáš zač.
Jsem potěšen, že ses uzdravila, Monstrholko.
Velice.
Bez tebe bych se neuzdravila.
Zachránil jsi mě.
Jistě. Nikdy bych tě nenechal zemřít.
Omlouvám se.
Malá programová chyba. Brzy bude zcela opravena.
Do hajzlu! To bylo děsivý.
To bylo to nejděsivější, co jsi udělal od...
Vzpomínáš, jak jsem tě přistihl, když sis operoval vlastní hlavu?
Přísahám, že měl hlavu na ponku a jenom tak nad ní stál
a otevíral ji šroubovákem.
Bože, máme ještě mlíko?
Hej, vylez z toho auta.
Řekl jsem, abys...
Co?
Ustupte, prosím.
Pánové.
Co to je?
No tak, pevně věřím, že na to si dokážete odpovědět sami.
To je skutečný Robot.
Dobrá práce. Ty jsi určitě originál.
Ty si pěstuješ nový tělo.
Když jsme se teď seznámili, ukažte mi svou práci.
Je dokonalé.
Jsme profíci.
Až na ty časované váčky mykotoxinů,
zabudovaný kortikální ovladač a sedm...
pardon, osm synaptických vysílačů.
Možná jsem staromódní, ale rád si ovládám tělo sám.
Prosím. Byl bych zklamaný, kdybyste to nezkusili.
Všechno to odstraňte,
přidejte vylepšení, které jsem sám navrhnul,
a můžeme probrat vaši odměnu.
Nejdřív probereme odměnu a my pak uděláme, co chceš.
Ovládací obojek Světové obranné agentury.
Podrobí si i tu nejsilnější vůli, je to přísně tajná technologie.
Je to šifrované.
A krom toho, trocha důvěry dokáže velké věci.
A činy ještě větší.
Prosím. Jsem sám a bezmocný.
Sám ano, ale bezmocný? To pochybuju.
Udělej, co chce.
-Je třeba to umístit na vr... -Vršek mozkového kmene.
Poznám nervovou spojku, když ji vidím.
Včera to bylo děsný.
Bude Rick někdy v pořádku?
Bože, co ten Sinclair dělal lidem...
Cecilův tým se vyzná. Pomůžou Rickovi.
Musím to říct.
Kdybys ho hned šel hledat se mnou, nic z toho by se nestalo.
Já vím. Promiň.
Stojím za prd.
To sedí. Konečně jsem se zamiloval
a bum, kyborg.
Proto jsem tě posledního půl roku skoro nevídal.
Protože jsi superhrdina.
-Teď už ne. -Co? Proč?
Protože jsem příšernej kamarád a ještě horší přítel.
Protože nedodělám poslední ročník střední.
Protože jsem měl všechno, co jsem kdy chtěl, a podělal jsem to.
-Měl jsem poslouchat tátu. -Tátu?
Všemocného.
Jistě.
Tvůj táta je Všemocný.
Proč mě to nikdy netrklo?
Jsem takovej vůl.
Dobře, tak dost. Nech toho fňukání, ty přerostlý mimino.
-Co? -Umíš lítat, jsi nezranitelný,
tvůj táta je největší superhrdina na Zemi, máma tě miluje a záleží jí na tobě.
Musíš se jen učit a vylepšit si známky.
Ale byl jsi příšerný přítel a dostal jsi, co sis zasloužil.
Nenaděláš nic.
Já málem přišel o nejvíc sexy kluka, jakýho znám,
tak se s tím taky srovnej.
Co? Kámoši si říkají pravdu.
Takovou ne! Zrovna jsem dostal kopačky!
Dostal jsi je dávno, jen ti to nedošlo.
Jsi jako záporák v samurajským filmu, kterýho přeseknou napůl,
ale on to vůbec nevnímá, dokud:
„Proboha, moje horní půlka sklouzává z mojí spodní půlky.“
Mám tě rád, ale musím si promluvit s někým jiným.
Pane, už je to tady.
-Debbie? Dobře, musíme si promluvit... -Nolan zabil Strážce.
Já vím.
A proč jsi mi to neřekl?
Nolan nesměl vědět, že to víme.
Museli jsme zjistit, co dělá a jak ho zastavíme.
Ani jedno se nám nepodařilo.
Zastavíte? Jak to myslíš?
Chcete ho zabít?
-Cecile! -Asi ho nemůžeme zabít.
My rozhodně ne.
Jen jedna osoba by se mohla rovnocenně utkat
se Všemocným a vyhrát.
Ne. Nikdy. To nemůžeš!
Kde je Mark, Debbie? Kde je...
NEPORAZITELNÝ
Marku, zabil jsem Strážce Zeměkoule.
Počkej, než něco řekneš, vyslechni mě.
Nejsem zrůda. Nechtěl jsem to udělat.
Ale bylo to nutný.
Byla to moje povinnost.
Ostatní to nepochopí, ale já vím, že ty ano.
Teď ti řeknu něco, co všechno změní.
Nezapomeň, že jsi můj syn a že tebe a mámu miluju víc než...
Co to dělám?
To je hnus.
Nenavrhl jsem to, aby se to dalo vypustit. Nebo otevřít.
A co se změnilo?
Někoho jsem poznal. Uhněte, prosím.
Pospěšte si, prosím.
Vzduch je pro mě jedovatý. Pálí mi plíce.
Neškleb se. Ty jsi prohrál hod mincí.
Tohle bude bolestivý.
Celý můj život je bolestivý.
Uvědomuješ si, že tenhle proces tě nepřenese do novýho těla?
Jen to okopíruje tvou mysl.
Pro tebe se nic nezmění.
Ale pro něj všechno.
Já to chápu.
Tři, dva...
KOPÍROVÁNÍ
No jistě, má abnormální mozek.
To tě nenapadlo? Koukni na něj.
Můžeš zavřít hubu?
Jeho motorická kůra je velká jako hrášek.
Stejně tak týlní a temenní laloky.
Ty části spolkl jeho přerostlý mozek.
Náš systém není navržený na tak hustou síť neuronů.
Máš nás za blbce?
Jo, mám nás za blbce.
Dorovnávám to, ale bude to o chlup.
Idiote! Přišli jsme o ty ovládací obojky.
Dojdi pro hasičák, než přijdeme o všechno ostatní.
Který jsem?
Vidíš? Není to jen u nás.
Vyhrál jsi hod mincí, šampione. Ty jsi ten nový.
Tohle jsem nečekal.
Ten pocit pokračování.
Zavřel jsem oči a otevřel nové.
Nevěděl jsem, který budu.
Tak to funguje.
Museli jsme to tak udělat,
jinak by jeden z nás věděl, že je klon, a to nikdy nekončí dobře.
Ve tvým případě je to líp poznat.
Ale problém se vyřešil sám.
Do hajzlu, a je to tady.
Mrzí mě, žes to nebyl ty.
To nemusí.
Buď šťastný.
Změň svět.
Prožij všechno, co jsme dřív nemohli.
Na co čekáš?
Tohle byl od začátku náš plán.
Můžu tě vrátit do komory.
Můžeme přežít oba a změnit svět společně.
Já to takhle chci.
Prosím.
Byla to milost.
My víme.
Děláme to pořád.
Teď chceme ty nákresy.
Kryptografický klíč je celý text Frankensteina.
Někdo tady má smysl pro humor.
Když je naše dohoda u konce,
je čas, abyste se vrátili do vězení.
On to myslí vážně.
Jo. Ale je to malej kluk.
Ne, jsem třicetiletý génius v těle mladého chlapce
s nervovou spojkou, kterou jste mi právě instalovali.
To byl tvůj plán?
Můj plán byl vám neublížit.
Ale jinak to nejde.
Marku?
Marku!
Debbie?
Co jsi udělala?
Cecil.
Sakra.
Nolane, počkej. Počkej, jen klid...
Vy mě špehujete? A mou rodinu?
Jen jsme tvou rodinu chránili.
Vždycky jsi byl ubožák, Donalde.
Cecilův čokl.
Utíkejte!
Do hajzlu.
Bylo mi ctí, pane.
S kým to mlu...
To mně bylo ctí.
Ale ne. Proboha.
Nolane?
Ty zrůdo.
Není mrtvý.
I po evakuaci sousedství jsme museli snížit nálož.
Při nejlepším ho to na pár hodin posadí na zadnici.
Možná to s ním neudělá nic.
Bude hledat Marka.
Už nevím, co je Nolan zač. A nevím, co udělá.
To ani já ne.
Musíme Marka najít první.
ZPRÁVY
Ahoj, Eve.
Takže dnes pomáhám tobě.
Všechen ten konflikt a destrukce je jen zbytečné divadlo.
Vrátíte se do vězení.
Podrazil jsi nás, ty vypěstovaná hromádko hoven.
Jsou taková slova opravdu nutná?
A oba jste taky klony.
Přesně tak. A klony mají jednu výhodu.
Vždycky víme, co si ten druhý myslí.
Sakra.
Moc chytré.
Ale nemáte dost vybavení, abyste to zopakovali.
Všichni Strážci na základnu, apokalyptická priorita.
-Má pravdu. -Co chceš dělat?
Chci mu rozmlátit ksicht, i když jsme ho zrovna dodělali.
Zabavím ten jeho stroj.
Na tři. Raz, dva, tři!
Co to bylo?
Všemo... Pane Graysone...
Jste v pořádku?
Vypadáte, jako byste před chvílí hořel.
Kde je Mark, Williame?
Před hodinou jsi ho měl přivézt.
Amber mu dala kopačky a jemu se nelíbila moje rada,
tak letěl hledat Eve.
Zavolej mu.
Má rozbitý telefon.
Na univerzitě došlo k útoku a najednou...
Kde je Eve?
Mark říkal, že teď žije v lese.
Pár stovek kilometrů na západ.
Nemáte na sobě krev, že ne?
Nashle?
Zmlkněte!
Prostě čekejte, dokud vás nezavolám. A doufejte, že to nebude třeba.
Máme čekat?
Nejsme děti na zadní sedačce, když si jdete koupit cigarety.
-Co se tady děje? -Řekl jsem, že máte čekat!
No tak! Vážně?
Tentokrát máš pravdu. Potřebujeme informace.
Robote, nemůžeš hacknout systém a zjistit, co se děje?
Skvěle, jako by toho bylo málo.
Hele, kdo se zase rozbil. Tak jo.
Budeme mít štěstí,
když nás ten vraždabot všechny neuškrtí ve spánku.
Haló! Robote? Haló! Je někdo doma?
Potřebuje nějaký indikátor, ať poznáme, jestli ještě žije.
Rozhodně žiju.
Teď víc než kdy dřív.
Cože?
Co jsi zač?
Znáte mě jako Robota, ale jmenuji se Rudolph Connors.
Raději mi říkejte Rudy.
Robot, kterého jste znali, byl jen dálkově ovládaný dron.
-Cože? -Jak máme vědět, že říkáš pravdu?
Zeptej se na něco, co by věděl jen Robot.
Proč vypadáš jako já?
Jak to, že vypadáš jako já?
To je na dlouhé povídání.
A to může počkat, až vyřešíme stávající krizi.
Ne! Zapomeň na krizi.
Okamžitě mi to vysvětli!
Mám je. Neporazitelný a Atomová Eve jsou asi 500 kilometrů odsud,
na severozápadě nad národním parkem Rideout.
Pane, Všemocný je dohání.
-Doletí je asi za šest minut. -Do prdele.
Nemůžeš použít teleportér a dostat Marka a Eve sem?
Na to potřebuješ tyhle hodinky a nepřenese to všechny naráz.
Musíme jim získat čas.
Tak se do toho opřeme.
To je na prd. Mrzí mě, žes dostal kopačky.
Myslel jsem, že to bude dobrý, když jí řeknu pravdu.
-Jsem pitomec. -Možná jen trochu naivní.
Ty jsi říkala, že to Amber nemám říkat.
Jo, ale neřekla jsem ti, abys ji tahal za nos pět měsíců
a ještě se choval jako pitomec.
Myslela jsem, že ti to dojde.
Bože, nedošlo mi vůbec nic.
Nevím, kdo jsem, kdo mám být...
Jo, taky mi trvalo na to přijít.
Tři roky jsem byla v Nácti týmu.
A s Rexem mnohem dýl.
A teď je z tebe tohle.
Pořád jsem Atomová Eve a zachránila jsem víc životů
za tři dny než za poslední tři roky.
Promiň, tak jsem to nemyslel.
A věř mi, že tady venku mám lepší život než u rodičů.
Ale měla bych zavolat mámě.
To si hodně troufáš.
Dobře, máme ho.
Je dole.
Ne, je dole.
Přidejte mu.
STUPEŇ OHROŽENÍ
Čtyři sta miliard dolarů za nejdražší krvácení nosu na světě.
ŽÁDNÝ SIGNÁL
Všemocný je zase na cestě za Neporazitelným a Atomovou Eve.
Zapněte teleport.
Říkal jsi, že je nemůžeme teleportovat.
Nedělám to kvůli nim.
Pak Cecil spustil poplach,
takže jsem se rychle vydal sem. Nějaké otázky?
Jo, několik!
Zaprvý, proč já?
Jasně, já to chápu, každý chce být jako já,
ale proč zrovna já?
A zadruhý, proč moje dětská verze? To je prostě divný.
Přesně, je to zvrácený.
Ani ses ho nezeptal.
To ti na tom přijde špatný?
Je na tom hodně špatnýho.
Udělal to pro mě.
Co? O čem to mluvíš?
Oba jsme byli vězni ve svých tělech.
Monstrholka pomalu mládne
a já byl lapený v mechanické hrobce, kterou jsem sám sestrojil.
Ze svého vězení jsem utekl a teď ti pomůžu utéct z tvého.
Ne! Nesnaž se s ním soucítit!
Pořád mi neřekl, proč ukradl moji dětskou tvář!
Ničíš mi dětství! A to bolí, když už před tím stálo za prd.
Použil jsem tvou DNA,
protože jsem si všiml, že Monstrholce připadáš... zajímavý.
Cože? Počkat, co?
Bože. Já ani nevím, co si o tom myslet.
Zatraceně, Robote! Můžeš mě přestat takhle ničit?
Takže jsi nám lhal o své identitě,
dostal jsi Maulerovy z vězení, ukradl Rexovu DNA,
nechal sis od zločinců vypěstovat nový tělo
a čekáš od nás, že to pochopíme?
Já... Ano, já... Je to tak.
Potřebuju to zpracovat. Asi jako všichni ostatní.
-Myslíš? -Hej!
Vím, proč nás Cecil drží v pohotovosti.
Co se to tady dneska děje?
Co to je?
Já ti to povím. Ne náš problém.
-Zavoláme Cecilovi. -Na to zapomeň.
Já jsem s tím skončil. A ty taky.
Kvůli tomu tady nejsem.
Jsi tady, abys utekla od Rexe a těch superhrdinských kravin.
Rex s tím neměl nic společnýho.
Jsem tady, protože jsem potřebovala začít znovu.
Ale to neznamená, že budu ignorovat svět, když mě potřebuje.
Svět byl v pohodě, než jsem se objevil. Nepotřebuje mou pomoc.
Bude mu bez ní líp.
Chápu, že se cítíš mizerně, protože ti Amber dala kopačky.
Ale věř mi, bude ti hůř,
když tu budeš jen tak sedět, zatímco bys mohl zachraňovat životy.
-Pochybuju. -Fajn, ale já letím.
-Myslel sis, že mě zraníš? -Ne, jen jsem chtěl tvou pozornost.
Ježíši, Nolane, rovnou po krku? Po tom všem, co jsme zažili?
Nepleť se do toho, Cecile.
Víš, že to nemůžu udělat, Nolane.
Smrti jsem čelil nesčetněkrát,
ale alespoň mi narostly koule.
Jen chci znát důvod.
Každý Strážce kvůli tobě riskoval krk. Pořád a pořád dokola.
Nepotřeboval jsem pomoc.
Byli slabí.
Byli tvoji přátelé, stejně jako já.
Proto vím, žes je nezabil z legrace.
Měl jsi důvod.
Chceš to ze sebe dostat?
Fajn, tak mi to neříkej.
Ale co Debbie?
Ta si odpověď nezaslouží?
Neříkej její jméno.
Proč ne? Ty jsi jí ublížil, ne já.
To máme teď společné.
Jsem dobrý lhář. Moc dobrý.
Ale ty jsi lepší.
Oklamal jsi ji.
Klamal jsi nás všechny. Jak dlouho? Dvacet let?
Počkej, ví Mark, že jeho otec je vrah?
Tak ví o tom?
Ne? Co udělá, až to zjistí?
Tohle nemá smysl. Nezastavíš mě.
Máš pravdu, nezastavím. Ale můžu dělat to, co dělám od chvíle,
kdy jsem zjistil, že jsi zasraný lhář.
Můžu nám získat čas.
Co je to za věci?
Mrtví vojáci.
Naposledy slouží svojí zemi, díky tý zrůdě tamhle.
Zmlkni! Ani nemám chuť na tebe mluvit.
Tak jo, přines mi je sem.
Teleportuj mě k Neporazitelnému a Eve.
Až si je nasadí, přeneseš nás domů.
Eve a Neporazitelný jsou v pohybu.
Setkají se za čtyři minuty.
Do prdele.
Do prdele!
Dostaňte ho odsud!
Vyndejte Bouřlivou Marii z lednice.
To myslí vážně?
A nakrmte ji tímhle.
To je ale vůl.
Chceš se pomstít?
Tak si nestěžuj a dokonči to. Já mám skoro hotovo.
Je nabitý.
-A přesně podle nákresu. -Dobře.
Jak víme, že se probere?
Cecil ho oživit nedokázal.
Cecil je idiot.
A neříkají mu Nesmrtelný jen tak.
Přinesu ten obojek.
Musíš být zoufalý.
Tuhle věc už jsem porazil.
Jistě. Ale odstranili jsme jí centrum bolesti
a napumpovali ji každou drogou, vylepšením a upgradem, co máme.
A to ji docela vytočilo.
Dává to za vinu tobě.
Hodně štěstí.
Souboj Všemocného sledují dva zpravodajské vrtulníky.
Všemocný zřejmě bojuje se stejnou stvůrou,
se kterou se před půl rokem střetl v Japonském moři.
Musíme mu pomoct.
Zůstaňte, kde jste, dokud vám neřeknu.
Jestli se to pokazí, jste proti Všemocnému jediná naděje.
Vážně řekl, ze jsme poslední naděje proti Všemocnýmu?
Přesně tak.
Do prdele.
Už asi vím, co se stalo s předposlední nadějí proti Všemocnýmu.
To nám získá tak pět minut.
Teleportujte mě k Neporazitelnému.
Nemůžu. Bouřlivá Marie je tak velká, že vypálila teleportér.
Tak ho opravte, zatraceně, nebo všichni umřeme!
Kam asi dorazí potom?
Mark je zase s Eve. Zavolej jí.
-Trvalo ti to. -Nebudu pomáhat.
Jenom na tebe dám pozor.
Tak to jsi za mnou nemusel lítat. Sakra, Marku, zníš jako můj...
Táta!
Eve, tady Markova máma. Potřebuju s ním mluvit.
Prošvihla jste ho. Co se děje?
Tati! Jsi v pořádku?
-Marku. -Myslíš „Neporazitelný“.
Už byl nejvyšší čas se spojit.
Do toho!
Musím jim pomoct!
Nedělej to.
-Leť na základnu Strážců. -Co? Cecile!
Udělej, co jsem ti řekl.
Odvolej tu věc.
Odvolej ji! Je tam Mark!
-To nemůžu, Debbie. -Proč ne?
Protože nemůžu.
Nolan zabil Strážce, zabil Donalda,
nedal si domluvit
a já nevím, jestli je Mark se svým otcem, nebo proti němu.
Nemůžu odvolat jedinou věc, která by je mohla oba zastavit.
Proto jsem tě vždycky nenáviděla.
Taky se za to nenávidím.
Tak co teď?
Nevím, měl by prostě obživnout.
Ale to se nestalo.
Jsi tak všímavý.
Co to děláš?
I Frankenstein potřeboval nakopnout.
Zaprvý, on není Frankenstein.
Zadruhý, použili blesk. Ne to, co předvádíš ty.
A zatřetí, bylo to jen ve filmový verzi.
Já vím, ale tohle je příjemný.
Prober se, ty zbytečnej, zavražděnej idiote!
-Aktivuj ten obojek! -Kde je?
Nesmrtelný, teď pro nás zničíš Robota a nový Strážce Zeměkoule.
Kde je Všemocný?
Tak kde je?
Robot nám dal špatný nákresy.
Nepovídej.
-Nebojoval už jsi s tím? -Jo, ale teď je to horší.
Cecil to na mě poslal.
Cecil? Proč by to dělal?
-Spoustu toho nevíš, Marku. -Cože?
Dobře, tak mi to povíš, až se postaráme o ty chapadla.
Marku?
-Pane! -Co je?
Na Všemocného a Neporazitelného se rychle řítí další kontakt. Mach 3.
Sakra, já řekl Eve, ať se drží dál.
Není to Atomová Eve.
Všemocný! Ty zmetku!
Nechce se mi věřit tomu, co vidím,
ale Nesmrtelný, nebo někdo, kdo vypadá jako on,
najednou napadl Všemocného.
Jak víte, Nesmrtelný byl před osmi měsíci zavražděn
spolu s ostatními členy Strážců Zeměkoule.
Vraha nikdy nedopadli.
To není možné.
Vrahu! My jsme ti věřili!
Zradil jsi nás!
Měl jsi zůstat mrtvý.
Tati?
Já tě zabiju!
Tati?
Marku...
Musíme si promluvit.
Kreativní dohled Lucie Musílková