Programmet innehåller blinkande bilder som kan orsaka anfall
för de med ljuskänslig epilepsi. Tittare tittar på egen risk.
DETTA HAR HÄNT
Hjälp mig!
Mark?
Du får inte berätta för någon.
-Vart tog du vägen? -Det är inte som det verkar.
Vänta! Amber!
Ditt tillfrisknande blev svårt.
Stannade du med mig?
Ja.
Vet du hur svårt det är att odla celler fort?
Ni ska få planerna när ni är klara.
Vi behöver en försäkring.
Det är det äldsta blodet på dräkten.
Nolan slog först.
-Varför gjorde du det? -Jag gjorde inget.
Dra åt helvete.
Jag kan förklara allt, Amber...
KAFFE
TOP DOGGO TACK!! #ATOMEVE
VINEYARD QUEEN NÄSTA SKÖRD SER BRA UT
Varför behöll du den?
Jag använde den mot Damien Darkblood,
men en del av mig kanske ville att du skulle hitta den.
Efter 20 år förtjänar jag att höra sanningen.
Jag har velat berätta i månader.
Det gjorde du inte.
Kontrollerade någon dig?
Blev du utpressad?
Hotade de mig eller Mark?
Nej.
Varför i så fall?
Du måste lita på mig.
Om du gör det,
kommer vi klara oss. Mark också.
Allt kommer att bli bra.
Hur kan jag lita på dig nu?
För du känner mig.
Det är mycket jag hade fel om.
Guardians var våra vänner.
De var bra människor, de räddade liv, de hade familjer.
-Du dödade dem. -Jag var tvungen.
Jag tror dig inte.
Du ville berätta i månader, men du har inte sagt något.
Jag litar inte på dig. Inte längre.
Det är ditt fel.
Om du inte har något att säga kan du gå.
Debbie...
Ut ur mitt hus.
Det menar du inte.
Ut ur mitt hus!
Vi pratar senare.
-Hej! -Mark? Det är mamma. Lyssna...
Jag är inte här. Tala in ett meddelande, men sms:a helst.
Mark? Det är mamma. Kom hem.
Du måste komma med oss, Debbie. Vi har ont om tid.
Tack, William.
-Vi ses. -Hej då, Amber.
Amber!
Kom igen, det här är dumt.
Det dumma är att jag har stått ut med ditt skitsnack.
Du har rätt. Jag har varit ett svin. Jag borde ha insett det.
Men det slutar idag.
Amber...
Jag säger det.
Amber, jag är...
-Herregud! -Det är okej!
Det här är varför jag är sen eller inte dyker upp.
Jag räddar liv eller stoppar skurkar
eller åker till Mars.
Jag har velat berätta så länge.
Hörde du vad jag sa?
Jag vet vad du är.
Vet du?
Jag är inte dum. Jag har vetat i veckor.
Varför bråkar vi i så fall?
För du ljög för mig.
Du fick mig att känna mig dum.
Identiteten är hemlig!
-Du litar inte på mig. -Jag gör det nu!
Gulligt hur du tror att det räcker.
Men Amber...
Flyg iväg.
Eller ta trapporna. Jag bryr mig inte.
Jag vill vara ensam.
Hallå?
Vilket välkomnade.
"Grattis, du dog inte
"när du blev hjärnopererad av en rymdkatt."
Där är hon!
VÄLKOMMEN TILLBAKA
-Kul att se dig! -Där är vår tjej!
-Hej! -Hej, Monster Girl!
Välkommen tillbaka!
Hon återvänder som en segrare!
Det var på tiden att du kom tillbaka.
Jag började tröttna på att hänga med töntarna själv.
Nu festar vi.
Klockan är 10.00.
Vi är Guardians of the Globe.
Om vi kan dö när som helst, kan vi dricka när som helst.
Jag satte din bild på sidan.
Gulligt, men jag är laktosintolerant.
Vänta.
Känner du mig ens?
De är fyllda med öl. Varsågod.
-Gissa hur lång tid det tog. -Och all bortslösad mjölk.
Jag hällde ner allt i vasken.
Varför är du aldrig så flitig när det gäller träning?
När jag åker på stryk hamnar jag på sjukhuset.
Men du får dina krafter tillbaka?
Karma för att jag står ut med honom.
Inga problem.
Kul att du är återhämtad.
Verkligen.
Det är tack vare dig.
Du räddade mitt liv.
Självklart. Jag skulle aldrig låta dig dö.
Ursäkta.
Ett programmeringsfel. Det är snart fixat.
Det var läskigt.
Det var det läskigaste jag har sett dig göra...
Minns du när jag såg dig operera ditt eget huvud?
Han hade huvudet på bänken, stod över det
och dyrkade upp det med en skruvmejsel.
Herregud. Kan jag få en till mjölk?
Du! Ut ur bilen.
Jag sa, ut ur...
Va?
Backa, är ni snälla.
Mina herrar.
Vad är det?
Det vet ni säkert.
Det är den riktiga Robot.
Bravo. Du kanske är originalet?
Vi har odlat en ny kropp åt dig.
Nu när vi har introducerats, visa ert arbete.
Den är perfekt.
Vi är proffs.
Förutom långtidsverkande mykotoxinsäckar,
den inbäddade kortikala styrningen och de sju...
Ursäkta, åtta synaptiska sändare.
Jag föredrar att vara den enda som kontrollerar min kropp.
Jag hade blivit besviken om ni inte hade försökt.
Ta bort allt det,
lägg till en uppgradering av min egen design
och vi kan diskutera betalningen.
Låt oss diskutera vår betalning först.
Ett kontrollhalsband från Global Defense Agency.
Blidkar de starkaste viljorna, en mycket begränsad teknologi.
Det är krypterat.
Lite tillit räcker långt.
Handlingar räcker längre.
Så. Jag är ensam och hjälplös.
Ensam, ja. Men inte hjälplös.
Gör som han vill.
-Den måste placeras i... -Övre hjärnstammen.
Jag känner igen en neurallänk.
Det var sjukt igår.
Kommer Rick att klara sig?
Vad den där Sinclair gjorde mot dem...
Cecils team vet vad de gör. De kommer hjälpa Rick.
Jag måste säga det.
Om du hade hjälpt mig hitta honom hade inget hänt.
Jag vet. Förlåt.
Jag suger.
Så typiskt. Jag faller för någon
och pang, cyborg.
Nu vet jag varför jag knappt träffar dig.
Du är en superhjälte.
-Inte längre. -Va? Varför?
För jag är en hemsk vän och en sämre pojkvän.
Jag kommer att kugga sista året på gymnasiet.
Jag har allt jag vill ha och jag klantade mig.
-Jag borde ha lyssnat på pappa. -Din pappa?
Omni-Man.
Självklart.
Din pappa är Omni-Man.
Hur kunde jag inte se det?
Jag är en sån klant.
Sluta tjura.
-Va? -Du kan flyga, du är osårbar,
din pappa är världens största hjälte, din mamma älskar dig.
Du måste plugga upp dina betyg.
Du var en hemsk pojkvän och fick vad du förtjänade.
Jag är inte ledsen.
Om jag klarar att nästan förlora en snygging,
då klarar du det här.
Vänner är ärliga.
Inte så! Jag blev precis dumpad!
För veckor sedan. Du insåg det inte bara.
Du är som en skurk som blir kluven i två,
men tror att de mår bra tills:
"Herregud, min övre del glider av min nedre del."
Jag älskar dig, men jag behöver prata med nån.
De är på väg.
-Debbie? Bra. Vi måste prata... -Nolan dödade Guardians.
Jag vet.
Varför sa du inget?
Nolan fick inte veta att vi visste.
Inte förrän vi vet hans motiv och hur vi stoppar honom.
Vi har inga svar än.
"Stoppa honom?"
Menar du att döda honom?
-Cecil! -Jag vet inte om vi kan.
Inte vi, i alla fall.
Bara en person kan utmana
Omni-Man och överleva.
Nej. Du kan inte!
Var är Mark? Var är...
Jag dödade Guardians of the Globe.
Lyssna innan du säger något.
Jag ville inte göra det.
Men jag var tvungen.
Det var mitt ansvar.
Andra kommer inte förstå det, men jag vet att du kan.
Det jag tänker berätta kommer att förändra allt.
Kom ihåg, du är min son och jag älskar dig och din mor mer...
Vad gör jag?
Äckligt.
Jag designade den inte att tömmas. Eller öppnas.
Vad förändrades?
Jag träffade någon. Ge plats.
Skynda på.
Luft är giftigt för mig. Det bränner mina lungor.
Inga grimaser. Du förlorade singlingen.
Det här blir smärtsamt.
Hela mitt liv är smärtsamt.
Den här proceduren kommer inte att överföra dig till den nya kroppen.
Den skapar en kopia av ditt sinne.
Inget förändras för dig.
Till skillnad från honom.
Jag förstår.
Tre, två...
5 % KLART
Självklart är hans hjärta onormal.
Är du överraskad? Se på honom!
Kan du vara tyst?
Hans hjärnbark är stor som en ärta.
Likaså hans nack- och hjässlober.
De har blivit uppslukade av hans enorma storhjärna.
Systemet var inte designat för så täta neuroner.
Kallar du oss dumma?
Ja.
Jag kompenserar, men det är nära.
Idiot! Du hade sönder kontrollhalsbanden.
Hämta brandsläckaren innan mer går sönder.
Vilken är jag?
Det är inte bara vi.
Du vann slantsinglingen. Du är den nya.
Jag förväntade mig inte det här.
En känsla av kontinuitet.
Jag slöt mina ögon och öppnade nya.
Jag visste inte vem jag skulle bli.
Det är så det fungerar.
Vi måste göra det perfekt,
om en av oss vet att han är en klon slutar det illa.
I ditt fall är det mer uppenbart.
Men problemet tog hand om sig själv.
Nu börjas det.
Ledsen att det inte var du.
Var inte det.
Var glad.
Förändra världen.
Upplev allt vi aldrig kunde.
Vad väntar du på?
Det här var alltid planen.
Jag kan lägga dig tillbaka i kapseln.
Vi kan båda överleva. Förändra världen tillsammans.
Det här är vad jag vill.
Snälla.
Det var barmhärtigt.
Vi vet.
Vi gör det jämt.
Så, våra ritningar.
Den kryptografiska nyckeln är hela Frankenstein-boken.
Se vem som har humor trots allt.
Och nu när vårt avtal är över,
är det dags att ni fängslas igen.
Han menar det.
Han är också en tonåring.
Jag är ett 30-årigt geni i en tonårings kropp.
Med ett neurallänkchip ni installerade åt mig.
Var det din plan?
Min plan var inte att skada er.
Men planen ändrades.
Mark?
Mark!
Debbie?
Vad har du gjort?
Cecil.
Helvete.
Nolan. Vänta. Lugn...
Har ni spionerat på mig och min familj?
Nej, det var för att skydda din familj.
Du har alltid varit patetisk, Donald.
Cecils lilla knähund.
Fly!
Skit också.
Det har varit en ära, sir.
Vem pratar du...
Äran var min.
Nej. Åh gud.
Nolan.
Ditt monster.
Han är inte död.
Det var bara en mindre explosion.
Som bäst kanske han är knockad en timme eller två.
Han kanske inte ens är skadad.
Han tänker hitta Mark.
Jag vet inte vem Nolan är längre. Jag vet inte hans planer.
Inte jag heller.
Vi måste hitta Mark först.
NYHETER
Hej, Eve.
Så jag hjälper dig idag.
All denna förstörelse är bara teater.
Ni kommer med mig till fängelset.
Du lurade oss, ditt provrörsbarn!
Var det nödvändigt?
Ni är också kloner.
Precis. Och en fördel med att vara en klon...
Vi vet alltid vad den andre tänker.
Jäklar.
Smart.
Men du kan inte göra om det.
Alla Guardians till högkvarteret. Stor fara.
-Han har rätt. -Vad ska vi göra?
Jag vill slå in hans ansikte, fast vi skapade det.
Jag håller maskinen upptagen.
På tre. Ett, två, tre!
Vad tusan var det?
Omni... Mr Grayson...
Är du okej?
Du ser lite...bränd ut.
Var är Mark?
Du skulle ha slappt av honom för en timme sen.
Amber dumpade honom och han gillade inte mitt råd
så han letade upp Eve.
Ring honom.
Hans telefon är trasig.
Colleget blev attackerat och plötsligt...
Var är Eve?
Hon har ett ställe ute i skogen.
Några tiotal mil västerut.
Du har väl inte blod på dig?
Hej då?
Var tysta!
Vänta där och hoppas att jag inte behöver er.
Vänta här?
Vi är inte dina barn i baksätet medan du köper cigaretter.
-Vad är det som pågår? -Vänta där!
Kom igen!
Du har rätt. Vi måste veta vad som händer.
Kan du hacka dig in och se vad som händer?
Toppen. Det blir bara bättre.
Kolla vem som kraschade igen.
Vi kommer ha tur
om mördarroboten här inte stryper oss i sömnen.
Hallå! Robot? Någon hemma?
Han behöver en laddningsskärm så vi vet att han lever.
Jag lever.
Mer så än någonsin.
Vad fan?
Vem är du?
Ni känner mig som Robot, men mitt riktiga namn är Rudolph Connors,
fast jag föredrar Rudy.
Roboten ni kände var en drönare som jag fjärrstyrde.
-Va? -Hur vet vi att du talar sanning?
Fråga mig något bara Robot vet.
Varför ser du ut som mig?
Hur fan ser du ut som mig?
Det är en lång historia.
En som kan vänta tills att krisen är över.
Nej! Glöm krisen.
Du kan förklara nu!
Jag har Invincible och Atom Eve 48 mil bort,
nordväst över Rideout National Forest.
Omni-Man närmar sig dem.
-Han når dem om sex minuter. -Fan.
Kan du teleportera hit Mark och Eve?
Du behöver en av dessa och den kan inte teleportera alla samtidigt.
Vi behöver mer tid.
Låt klubban falla.
Det suger. Tråkigt att du blev dumpad.
Jag trodde allt skulle lösa sig om jag var ärlig.
-Så dumt. -Lite naivt, kanske.
Du sa åt mig att inte berätta för Amber.
Ja, men jag sa inte att du skulle köra med henne i fem månader
och vara ett svin.
Jag trodde du förstod det.
Jag har inte listat ut något.
Jag vet inte vem jag är, vem jag ska vara...
Det tog mig tid med.
Jag var med Teen Team i tre år.
Ännu längre med Rex.
Och nu är du...det här.
Jag är fortfarande Atom Eve och jag har räddat fler
under de senaste tre dagarna än de senaste tre åren.
Förlåt, jag menade det inte så.
Att bo här är mycket bättre än att bo med mina föräldrar.
Jag borde ringa min mamma.
Du skulle bara våga.
Vi har honom.
Han är nere.
Nej, han är nere.
Igen.
HOTNIVÅ
400 miljarder dollar för lite näsblod.
SIGNAL FÖRLORAD
Omni-Man är på väg mot Invincible och Atom Eve.
Starta teleportören.
Du sa att vi inte kan teleportera dem.
Det är inte för dem.
Sen fick jag Cecils varning
och kom hit så fort jag kunde. Några frågor?
Ett par!
Varför jag?
Visst, jag fattar att du vill se ut som mig,
men varför just jag?
Och varför en barnversion? Det är bara konstigt.
Precis. Det här är så sjukt.
Du frågade inte ens.
Är det vad du tycker är fel?
Det är så mycket fel med det här.
Han gjorde det för mig.
Va? Vad pratar du om?
Vi var båda fångar i våra egna kroppar.
Monster Girl blir allt yngre
och jag var instängd i en mekanisk grav som jag skapat.
Jag flydde från mitt fängelse. Nu ska jag hjälpa er.
Nej! Ge honom ingen sympati!
Han har inte berättat varför han stal mitt ansikte!
Du sabbar min barndom, och den sög redan!
Jag tog ditt DNA
då Monster Girl ansåg dig vara...intressant.
Va?
Jag vet inte ens vad jag ska tycka om det.
För tusan, Robot! Kan du sluta jävlas med mig?
Du ljög om vem du är,
befriade Maulers från fängelset, stal Rexs DNA,
konspirerade med brottslingar om en ny kropp
och du tror att allt är lugnt?
Jag... Ja. Det gjorde jag.
Jag måste bearbeta det här. Det måste nog de andra med.
-Tror du? -Hallå!
Jag vet varför Cecil håller oss på hög beredskap.
Vad fan händer idag?
Vad är det?
Det är inte vårt problem längre.
-Vi borde anropa Cecil. -Glöm det.
Jag har fått nog. Du med.
Det är inte därför jag kom hit.
Du ville komma bort från Rex och superhjälte-grejen.
Rex har inget med det här att göra.
Jag kom hit för jag behöver börja om.
Men jag ignorerar inte världen när den behöver mig.
Världen klarade sig bra när inte jag fanns.
Antagligen bättre.
Du mår skit för att Amber dumpade dig.
Tro mig, du kommer må värre
om du hellre sitter här än att rädda liv.
-Det tvivlar jag på. -Okej, men jag ska gå.
-Tror du att du kan skada mig? -Nej, jag ville ha din uppmärksamhet.
Rakt mot halsen? Efter allt vi har gått igenom?
Håll dig utanför det här.
Det kan jag inte.
Jag har mött döden otaliga gånger,
men det gör mig inte rädd.
Jag vill veta varför.
Guardians riskerade sina liv för dig.
Jag behövde dem inte.
De var svaga.
De var dina vänner, precis som jag.
Därför vet jag att du inte dödade dem för skojs skull.
Du hade en anledning.
Vill du berätta?
Visst. Säg inget.
Men Debbie, då?
Förtjänar hon inte ett svar?
Säg inte hennes namn.
Varför inte? Du sårade henne, inte jag.
Hon och jag har det gemensamt nu.
Jag är en bra lögnare.
Men du är bättre.
Du lurade henne.
Du lurade oss alla i över 20 år.
Vet Mark att hans far är en mördare?
Vet han det?
Inte? Vad ska han göra när han får veta det?
Det här är meningslöst. Du kan inte stoppa mig.
Nej, men jag kan fortsätta som jag har gjort
sen jag insåg att du är en lögnare.
Jag kan köpa oss lite mer tid.
Vad är de där?
Döda soldater.
De tjänar sitt land en sista gång, tack vare monstret där.
Knip igen. Jag vill inte ens prata med dig.
Kom hit med dem.
Teleportera mig till Invincible och Eve.
När de får dessa teleporterar du hem oss.
Eve och Invincible rör på sig.
De möts om fyra minuter.
Helvete.
Helvete!
Få ut honom!
Få ut Hail Mary ur frysen.
Menar han allvar?
Och ge henne den här.
Vilket svin.
Vill du hämnas?
Sluta klaga och jobba klart. Jag är nästan klar.
Den är laddad.
-Jag har byggt den enligt ritningarna. -Bra.
Hur vet vi att det funkar?
Cecil kunde inte återuppliva honom.
Cecil är en idiot.
Han kallas inte Immortal för inget.
Jag hämtar halsbandet.
Ni måste vara desperata.
Jag har redan slagit den här.
Visst. Men den känner ingen smärta längre
och är hög på alla droger vi hittade.
Det gjorde den bara argare...
...och den klandrar dig.
Lycka till.
Två nyhetshelikoptrar är på väg mot Omni-Man.
Omni-Man verkar strida mot samma varelse
som han stred mot i Japans hav för 6 månader sedan.
Vi måste hjälpa honom.
Stanna där ni är.
Om det inte går är ni vårt sista hopp mot Omni-Man.
Sa han att vi är det sista hoppet mot Omni-Man?
Ja.
Helvete.
Vi vet nog vad som hände sist.
Det borde ge oss fem minuter.
Teleportera mig till Invincible.
Hail Mary är så stor att teleportören kortslöts.
Få den att fungera, annars är vi alla döda.
Vart tror du han tar vägen sen?
Mark är med Eve igen! Ring henne!
-Du tog tid på dig. -Jag tänker inte hjälpa.
Jag vill inte att du skadas bara.
Då borde du inte ha kommit. Du låter som min...
Pappa!
Eve! Det är Marks mamma. Jag måste prata med honom!
Han stack precis. Vad händer?
Pappa! Är du okej?
-Mark! -Du menar "Invincible."
Det är dags att vi slår oss ihop.
Kom igen!
Jag måste hjälpa dem!
Nej.
-Ta dig till Guardians högkvarter. -Va? Cecil!
Gör som jag säger.
Stoppa den.
Stoppa den! Mark är där!
-Det går inte. -Varför inte?
Jag kan inte.
Nolan dödade Guardians, Donald,
och är opåverkad av allt
och jag vet inte om Mark är med eller mot sin far.
Jag kan inte stoppa det enda som kan stoppa dem båda.
Detta är skälet till att jag alltid hatat dig.
Jag hatar mig själv med.
Vad nu?
Jag vet inte. Han borde leva.
Men det gör han inte.
Du är så observant.
Vad gör du?
Även Frankenstein behövde en kick för att få liv.
Ett, han är inte Frankenstein.
Två, det var blixten och inte vad du gör.
Och tre, det var bara i filmversionen.
Jag vet, men det känns bra.
Vakna, din värdelösa mördade idiot!
-Aktivera halsbandet! -Var är han?
Immortal! Du ska förgöra Robot och de nya Guardians of the Globe!
Var är Omni-Man?
Var är han?
Robot gav oss fel ritningar.
Det menar du inte.
-Har du inte besegrat den här förut? -Den är tuffare nu.
Cecil skickade den efter mig.
Varför då?
-Det är mycket du inte vet. -Va?
Du kanske kan berätta när vi har tagit hand om monstret.
Mark?
-Sir. -Vad?
Något närmar sig Omni-Man och Invincible. Mach 3.
Jag sa åt Eve att hålla sig borta.
Det är inte Atom Eve.
Omni-Man! Ditt svin!
Jag kan knappt tro mina ögon,
men Immortal, eller någon som liknar honom,
har attackerat Omni-Man.
Som ni vet mördades Immortal för åtta månader sedan
med resten av Guardians of the Globe.
Mördaren åkte aldrig fast.
Det är omöjligt.
Mördare! Jag litade på dig!
Du förrådde oss!
Du borde ha förblivit död.
Pappa?
Jag ska döda dig!
Pappa?
Mark...
Vi måste prata.
Undertexter: Victor Ollén
Kreativ ledare Monika Andersson