ANTERIORMENT
De veritat, Grayson?
Gràcies.
Ja tocava.
Anit algú va matar els Guardians.
Els van fer miques.
Només en Nolan és viu.
Cecil Steadman, cap de l'ADG.
Inclineu-vos davant del Doctor Sísmic!
El teu planeta s'hi va inscriure.
Petició de Turra.
Turra? Això és la Terra!
Vine a treballar a l'ADG.
És un plaer presentar-vos els nous Guardians de la Terra.
El Black Samson.
La Dupli-Kate.
La Shrinking Rae.
La Monster Girl.
El Josef per fi està quiet
i ni així el puc veure!
Saben qui va ser i els la bufa.
Per això me'n torno a Moscou.
No perdis l'interès en mi.
Vinga!
De què serveix, enviar-hi el Mark?
Per veure què sap fer, el noi.
Vinga, penya!
Necessito ajuda en creixement de teixits i clonació d'ADN.
Això no m'ho esperava.
Ara mateix no sé si vull ser superheroïna.
Puc regar deserts, aturar catàstrofes naturals,
dur menjar a gent que passa fam…
Tornareu amb mi a la presó.
Soc de Viltrum,
però el planeta no és com et vaig dir.
Els millors agents van rebre un planeta per debilitar-lo en solitari.
Jo vaig ser un dels pocs afortunats.
I ara hem de preparar la Terra per unir-se a l'imperi de Viltrum.
Estimo molt ta mare,
però la veig com un animal de companyia.
A la merda Viltrum!
És casa meva i no et deixaré destruir-la!
Què et quedarà d'aquí a 500 anys?
Encara et tindré a tu.
Pare?
He rebut cops més forts.
Molt més forts.
Que arrogant.
Com el teu pare.
Intento salvar vides, saps? Per què no confies en mi?
Després d'allò de l'Omni-Man?
Després del que vas fer?
Tu!
Sí.
Immortalitza això.
Pare?
L'Immortal va viure milers d'anys
intentant millorar el planeta per a tothom.
Pensava que entendria la veritat.
Com vas fer tu.
Crec que ens intentava allunyar.
Devem ser a prop, doncs.
Gent de la Terra.
Sabem que ens considereu els dolents
perquè mon pare i jo hem pres el planeta,
però ara sereu part de l'imperi de Viltrum.
Ningú passarà gana, ningú morirà de càncer
i ningú tornarà a molestar la Terra mai més.
Jo tampoc ho entenia, al principi,
però m'ho vaig repensar i vosaltres també ho fareu.
I, a la llarga, ens ho agraireu.
Però recordeu:
com més us resistiu, pitjor serà.
No hem destruït les ciutats.
Ho heu fet vosaltres, en resistir-vos.
Els nous governants viltrumites ja venen
i cal que els rebeu amb nosaltres.
Si encara creieu que ens podeu aturar,
no oblideu que soc… Invencible.
Gent de la Terra.
Sabem que ens considereu els dolents
perquè mon pare i jo hem pres el planeta,
però ara sereu part de l'imperi de Viltrum.
Ningú passarà gana, ningú morirà de càncer
i ningú tornarà a molestar la Terra mai més.
Jo tampoc ho entenia, al principi,
però m'ho vaig repensar i vosaltres també ho fareu.
I tots ho hem passat.
Angstrom, t'han seguit?
L'Immortal els ha allunyat. És segur.
Ja,
això es pensava en Rex, també.
Has recuperat l'energia nul·la?
Si això no li amarga el dia a l'Omni-Man, res no ho farà.
Ai, no.
Déu meu, no!
Ja et deia que érem a prop.
Hola, Eve.
Tens bon aspecte.
Eve!
Robot!
Torna!
Algun dia… tu també moriràs.
És clar.
Però tu no hauries d'haver nascut.
Última oportunitat.
Tu i la teva resistència ens heu fet matar milers d'innocents.
Atura-ho o jo t'aturo a tu.
Si us plau.
M'estimo més morir.
Què?
Eve, jo mai no et mataria.
Però no puc deixar que fereixis més gent.
Sento que ho hagis hagut de fer.
No t'ha donat alternativa.
No és morta.
Només paralitzada.
Això és el que practicaves amb els manifestants l'altre dia.
No ho entenia.
Tinc gent que en tindrà cura.
I la podré visitar.
Hola.
Com que éreu de la resistència, us hem de matar a tots.
Assassins!
Un voluntari.
No em toqui!
Ei, amic,
tu t'has sentenciat a mort quan et vas apuntar a la resistència.
La justícia… t'encalçarà.
Pels amics perduts per la vostra crueltat,
per les famílies que heu destrossat…
-Collireu allò que heu… -Som-hi, Mark.
No he dinat per l'incident de Bangkok.
Sí, ja hi he pensat.
Què coi era, això?
Un portal o així?
Tant li fa.
Enllestim-ho.
Em moro de gana.
No!
No, no!
URGÈNCIES
Tots recordem aquell dia,
quan els titans van aterrar a Chicago.
La batalla.
La devastació.
Les vides perdudes.
Per a alguns, el dolor no desapareixerà mai.
Però, per a molts d'altres, el guariment ja ha començat.
En només unes setmanes, els equips han treballat de valent
per reconstruir la ciutat, que ha quedat…
No cal que hi tornis si no estàs preparat.
Tu tampoc.
Crec que tots dos desitgem sortir d'aquí.
Sí.
-Fins després, mama. -Fins ara.
Com es pot ser tan rancorós?
Ja m'he disculpat.
Allunya't de la porta si vols menjar.
És just això:
no vull menjar aquesta porqueria.
Vull menjar de debò.
He dit que t'allunyis.
Més.
Gira't.
No em penso…
Que et giris!
T'hauries de sentir afortunat, Pete.
Et podríem haver destrossat,
rebentat el cap,
arrencat el fetge,
fet un cinturó amb l'espinada…
No tinc por.
Allunya't, tu també.
O tots dos us en quedeu sense.
Però només et vam estabornir.
Vol dir que ens caus bé.
Vol dir que som amics.
Vol dir que, quan ens tornem a escapar,
no et matarem.
Sempre que ens donis bon menjar,
cosa que no estàs fent.
No em regategeu.
Us han apujat la seguretat al màxim.
Càmeres noves, armes noves, portes noves i guàrdies nous.
No anireu enlloc.
Acabes de…?
Sí, ara cago portals. No us ho havia dit?
De pressa, veniu!
Merda!
Som-hi, va!
Vols dir…?
No serà pitjor que el salmó.
Ens veiem, Pete.
On coi som?
Segur que ell ho sap.
Hòstia puta.
Què ha passat, aquí?
Una tragèdia.
Però no us amoïneu.
Aquest món no és el vostre.
Em dic Angstrom Levy.
Hola, Angstrom.
Per què ens has alliberat?
I què vols?
És la mateixa pregunta, idiota.
Us en parlo de camí.
És massa perillós quedar-se en aquesta Terra.
Ja ho sé:
pots obrir portals entre dimensions.
No voldria presumir…
Però no dins la mateixa dimensió.
I per què ho dius?
Perquè estem caminant.
I perquè has hagut de trobar un cràter prou profund
per trobar-nos a la presó subterrània.
Sou molt llestos.
M'amoïnava que alliberar-vos fos un error.
Encara ho serà si no ens dius què vols.
Em cal la vostra ajuda amb un problema molt concret.
L'últim cop que vam ajudar algú amb el seu problema molt concret,
no ens va anar del tot bé.
Mireu, soc pacifista, jo.
No faig mal a ningú, no mato.
Faig el bé amb el meu poder.
És un dilema moral, treballar amb vosaltres dos.
Però no tinc alternativa.
Ningú més té el vostre je ne sais quoi científic.
He cercat pertot, sabeu?
No us puc obligar a ajudar-me…
Però, si no ho feu, us deixaré aquí.
O en algun lloc pitjor.
Trobo a faltar quan treballàvem sols.
Jo també.
-És en Mark Grayson? -Ha tornat?
Has sentit allò del seu pare?
Em fa pena.
Mark.
Mark Grayson.
Mira, Todd…
Sento que el teu pare explotés.
Gràcies.
-Però no en vull… -Quina merda, noi.
Una puta merda.
…parlar.
No m'imagino deixar de veure el meu pare, i és un cabró.
M'han dit que el teu era bon paio.
I estava ben fortot.
Com voldries els seus gens, oi?
Gràcies, Todd.
En Mark t'ho agraeix.
Ei, estàs bé?
Un plaer xerrar amb tu.
Ho veieu? No soc un cabró.
No soc un cabró!
Està bé.
Sí, està bé.
Però i tu, estàs bé?
En Todd té raó.
Mon pare ha mort.
És com em sento.
Ja.
Però no puc estar trist.
Soc part del problema.
La gent de Chicago ha mort per culpa meva.
-Un moment. -No hauria de ser aquí.
Hauria de sortir al món
i esmenar els meus errors.
No els vas matar tu, Mark.
Va ser l'Omni-Man.
Però no els vaig salvar.
Vas aturar el teu pare i vas salvar el planeta.
I gairebé et mata.
No deus res a ningú.
No n'estic segur.
M'alegra veure't.
Què puc fer per tu?
En tornar a l'escola, m'he adonat que aquest no és el meu lloc.
Em cal sortir fora.
Enviï'm a fer missions.
Un moment.
Soc millor, més fort, estic llest.
No ho estàs.
No ho estàs, Mark.
Com? Què vol dir?
Sé que fas rondes matineres.
Per això el necessito.
Vull fer més.
Només ha passat un mes, Mark.
Centra't en ta mare, les notes i la xicota.
Vols estudiar amb l'Amber, oi?
No ho podràs fer si no et gradues.
Puc salvar vides.
Ho has fet.
N'has salvat un munt.
Però també has passat un calvari emocional
i he de saber que ja estàs més serè
abans de tornar a trucar-te.
Així que no.
Encara no.
No m'ho impedirà.
Seré un superheroi si jo vull.
Saps qui més m'ho va dir, això?
No soc el meu pare.
No soc el meu pare!
Pren-te un descans, noi.
Un descans de debò.
Et cal.
ESTATS UNITS PENTÀGON
Déu meu.
Això encara està en marxa?
La cosa no va bé, senyor.
Als Guardians, els aniria bé una ajuda.
Potser de… l'Invencible.
No cometré el mateix error que amb el Nolan.
Només hi ha una manera que el noi torni a sortir:
amb una corretja ben curta.
Això és per trepitjar el meu bar preferit, cabronàs!
No em diguis així!
Soc el Gegant i vull ser president dels EUA.
I un astronauta!
Són…
demandes molt específiques.
Segons els seus patrons de llenguatge,
el Gegant té la capacitat mental d'un nen de vuit anys.
Un què de vuit anys?
Això explica que vulgui ser astronauta.
Potser li podem comprar uns còmics.
Tant me fa quants anys tingui, l'hem de liquidar.
Ara!
Un suggeriment excel·lent, Samson.
Hi ha un aparcament a sota de la cruïlla.
Detonaré els punts de càrrega del ciment
i hi ficaré el Gegant.
El podem neutralitzar sense posar en perill…
cap civil.
Rudy!
Estàs bé?
-No n'estic segur. -Rex!
Detona les càrregues d'en Rudy!
Vinga!
Per què sou tan dolents amb mi?
Per què ho feu?
Què ha passat?
No ho sé.
No em podia moure.
El cor m'anava a mil.
Estava tot suat.
De què rius?
És la por.
Abans, això era com un videojoc per a tu.
Ara ets aquí.
En persona.
Jugant de debò.
És molt diferent.
No t'amoïnis.
T'hi acostumaràs.
Com el primer cop que vas al vàter.
Sí, soc un geni.
Però no soc la mena de geni que cal.
Ho reconeixeu?
És un codificador somàtic nostre.
Però més gran.
No me n'havia adonat.
Exacte.
L'he basat en el vostre disseny.
Llegeix, copia i escriu ments humanes.
-Però… -Però no funciona.
Segur que no.
Quants s'hi poden posar, cent?
Sí, cent. Però…
Els amortidors no aguanten.
Creia que en tenia prou.
Això no valdrà.
Et cal el doble d'unitats de processament.
Per això us he tret de la presó.
Quan l'arreglareu?
No trigarem.
Però primer, dues preguntes.
La primera: per a què el necessites?
La segona: què hi guanyem, nosaltres?
I ja prou d'allò d'abandonar-nos en una altra dimensió.
D'acord.
Apel·laré a la vostra naturalesa filantròpica.
A veure.
Hi ha un nombre infinit de dimensions
i vaig néixer amb la capacitat d'accedir a totes elles.
Devies ser un nen divertit de cuidar.
Algunes són molt semblants a la nostra.
D'altres són ben diferents.
¿Recordeu aquella batalla
entre l'Omni-Man i l'Invencible?
En moltes altres dimensions, es van unir per prendre el planeta.
Au, va.
I nosaltres som els dolents?
El més important
és que cada dimensió té quelcom únic i valuós:
Shakespeares que no hem llegit,
tecnologies que escapen al nostre coneixement,
noves maneres de pensar,
filosofies pacífiques…
Els nostres problemes,
la fam, la guerra, el canvi climàtic
o el càncer, s'han solucionat en algun lloc.
I jo puc dur aquest coneixement.
Un Prometeu que ho millora tot compartint allò que funciona.
Primer ajudaré el nostre món i després la resta.
Puc salvar milions de vides, bilions.
Sona divertit.
Però salvar vides no és la nostra feina.
Per fer-ho, em cal conèixer les altres dimensions.
Sort que sempre volem aprendre.
"Volem"? En plural?
Us presento la família.
Això no m'ho esperava.
Perquè tu ets el clon.
Són versions alternatives de mi
i en tinc moltes més en llocs segurs
repartides per les dimensions.
No tenen la meva habilitat, però sí una cosa valuosa:
coneixement d'altres dimensions
que m'ajudarà a saber què fan bé i com dur-ho aquí.
I aquí entreu en joc vosaltres.
He de copiar el que saben i desar-ho aquí.
I per què no els fas preguntes?
Perquè només qui vegi tot el problema el podrà resoldre.
Si m'ajudeu, us donaré la dimensió que trieu,
a condició que prometeu no fer mal a ningú.
En volem una sense superherois.
Amb bon menjar.
I una població que ens consideri déus.
Ja soc aquí, Mark.
Debbie.
T'esperava.
Olga?
La porta del darrere era oberta i he entrat.
T'agrada l'stroganoff, oi?
Les carreteres, el clima, els bars i la pizza.
No fan bones pizzes a Moscou, cap ni una.
Són ben dolentes.
Si vols una bona pizza, ves a Itàlia.
Sí, és obvi, però és veritat.
Hi vam estar l'any passat amb el… Nolan.
Per això he vingut.
Vols sentir una bestiesa?
Quan t'he vist amb el ganivet, he pensat…
De debò?
No ho faria mai, seria massa obvi.
Enverinar-te seria més pràctic.
Sé que el Nolan et va mentir.
Et va fer tant de mal com a mi.
Els nostres marits van morir allà.
Pots estar trista i empipada alhora.
Així em sentia després d'enterrar en Josef.
El Nolan ha matat molta gent i gairebé mata en Mark.
Va dir que jo era com una mascota.
Vint anys junts i era com una puta mascota!
Era un malparit, dels pitjors.
Però ja no hi és.
Perdona. Estic bé.
Estic bé.
És que…
ho necessitava.
No tinc ningú amb qui parlar-ne i m'ho quedo tot a dins.
És com un àcid, que em va consumint fins que estic buida.
He de tornar a Moscou d'aquí a uns dies, però…
Què és, això?
Una cosa que em va ajudar.
Hola, mama.
Hola, Olga.
M'alegra veure't, Mark.
Vaig a l'habitació.
L'Olga ha cuinat.
Ja he menjat.
No el pots ajudar fins que no t'ajudis a tu.
Estic bé.
De debò, Olga, estic bé.
Una colla de pifiades repetides de proporcions monumentals!
T'estàs passant, Cecil.
Doncs he sigut molt suau.
No em collis.
Sou lents, mediocres, indisciplinats…
Abatre'ls costa massa i la gent en paga el preu.
Ep! Ens hi juguem el coll cada dia…
Calla, Rex.
No es tracta de tu.
Hem analitzat els últims 15 enfrontaments
i ho considerem un fracàs de lideratge.
Quin descans!
Em sap greu.
Encara m'estic adaptant al meu nou cos.
I per això estableixo un canvi:
l'Immortal serà a càrrec de l'equip.
Potser milers d'anys d'experiència ho canvien tot.
Bona entrada!
Estaves esperant la seva frase?
Sí, oi?
Amagadet ben a prop.
Que l'havies assajat?
Semblava força natural,
però crec que t'ho has preparat molt.
També és evident que l'equip necessita més múscul.
Aquest és en Bulletproof.
Hola.
Increïble!
Una tarda fent nous amics!
¿I què fas, tu,
a part de tenir el nom més obvi del món?
Bulletproof?
Faig tot allò que tu no pots.
I és irònic que ho digui en "Rex Splode".
Te'l vas triar tu solet o algú et va ajudar, amb el nom?
El vaig… pensar jo sol.
Ho suposava.
Au, va, em conec la teva mena.
Sigues millor.
Intentava ser…
Teniu els nous horaris als armariets.
Primera sessió d'aquí a 30 minuts.
Podeu marxar.
Encara et vull a l'equip, Rudy.
Hi estàs disposat?
No és com volia que anés, però sí, és clar.
Ho entenc.
Bon noi.
Confiava en tu.
Que el bombin.
Comet un greu error.
No, en Cecil té raó.
El meu lideratge no ha estat òptim i és un problema.
I, com tot problema, s'ha de solucionar.
Hola, tu.
A part d'això, la vida al camp està bé.
Una mica solitària, però no m'importa.
Sona bé.
I doncs?
Què?
I ara, tu em dius com estàs.
No ho sé.
Bé, suposo.
¿Quan vas sortir per darrer cop com a…
Invencible?
Ahir al matí.
Però només volo, com un idiota.
No puc deixar de pensar…
De petit, volia ser com el meu pare.
I si soc com ell, què?
I si m'hi converteixo i no me n'adono?
No ets el teu pare, Mark.
Tots ho sabem.
Tot el món ho sap.
En Cecil no.
Doncs demostra-l'hi.
Els hem trobat prop del port.
No sabem què hi estan construint, però és gran, senyor.
Esbrinem-ho abans que l'engeguin.
I l'Immortal?
Director.
-Mark, no és un bon… -Treballaré per a vostè.
Acataré ordres.
Vostè prendrà les decisions.
Però torni a comptar amb mi.
Senyor!
Nivells d'energia disparats.
Que li portin un auricular.
Potència estable.
Matrius neurals pujant.
Amortidors llestos.
Saps qui més ho podria fer?
Ningú en un milió de dimensions diferents.
Bum.
Exacte.
Esteu a punt de canviar el món.
Tots els mons.
Obre els portals i la connectarem amb les altres màquines.
Connectors transdimensionals estables.
S'estan activant.
Un miler de ments sincronitzades.
El teu tron.
Fem un munt de processament en segon pla
perquè tu recordis que ets tu
i no ells, tot i que tindràs els records de tothom.
És el nostre primer cop.
Però vol dir que, una vegada comencem…
No ho podrem aturar.
Amb aquesta potència, el menor problema serien els danys cerebrals massius.
Me'n faig càrrec.
Estic preparat.
Bon viatge amb el rampell mortal.
Bona.
Soc… Soc gegant.
I continc multituds.
Armat i estable.
Ja ho tenim.
No ho diguis.
Per què no?
Per això, idiota.
Parla, noi.
Hi ha un arbre de Nadal gegant
amb un munt de paios idèntics asseguts a sobre.
I uns portals.
-I els Mauler… -Tant hi fa.
Atura'ls.
Ep! Atureu-ho
o ho aturo jo.
Intenta-ho.
No saps les ganes que tenia que em diguessis això.
Espera!
Invencible! No ho entens!
Pareu de lluitar i escolteu-me!
És més fort del que sembla.
Pot ser, però no tant com suggereix el seu nom.
En tot cas, no és… invencible.
Pareu!
Això és per un bé superior!
Sí, ja ho he sentit, això.
Doncs em sap greu.
Mauler, ajudeu els vostres germans!
Estaves utilitzant altres nosaltres?
Vas dir que érem especials!
Atureu-lo, però no el mateu!
Farem les dues coses!
Calla i gaudeix de l'espectacle.
No!
Prou, he dit que pareu!
No siguis ploramiques!
Gairebé hem acabat.
No construiré la meva utopia amb sang!
Atura't! Té massa potència!
Ens mataràs a tots!
Estàs ferit?
Doncs sí que deu ser… invencible.
No!
Altre cop no!
Ei!
Ei, amic, ha sigut cosa dels Mauler, em sents?
I sembla que de molts Mauler.
No sé pas què volien,
però diria que els has aturat de forma espectacular, collons!
Sembla mentida que digui això, però escolta en Rex.
Hi havia més gent, aquí.
Ni els Mauler s'ho mereixien.
Tots n'han tingut la culpa.
Sigui com sigui, els has aturat.
És el que passa quan acates ordres.
Ho hem fet bé, avui, m'entens?
Torneu a casa.
Ja ho netejarem i esbrinarem què volien.
Immortal, comprova si hi ha supervivents.
Entesos.
Mama?
Mama.
Mama!
Déu meu, Mark!
Tranquil·la.
-Estic bé. -Què ha passat?
Treballo amb en Cecil.
He aturat els Mauler, però ha explotat tot.
Estàs bé?
Què?
Només estic cansada.
Sense voler dec haver…
Has menjat?
No.
Me n'he oblidat.
Faré el sopar.
No cal. Demanaré…
Ho vull fer.
Entesos.
Seria perfecte.
T'ha arribat una carta.
Tu primer.
Ni parlar-ne. Tu primera.
Entesos, doncs, alhora.
"Enhorabona, l'han admès a la Universitat del Nord, Srta. Bennett."
Srta. Bennett, ei, que és la teva!
Què vols que hi posi?
Vull que hi digui que anirem plegats a la universitat.
No et crec.
Entesos.
Ara et crec.
Que fort.
M'han admès!
Suposo que seguiré amb el meu xicot superheroi.
Suposo que sí.
Hola, Immortal.
Gràcies per la teva ajuda.
Per cert, ara treballo per a en Cecil.
Si et puc ajudar o vols que treballem plegats, em pots…
En Cecil creu que ets dels nostres.
Jo no n'estic segur.
T'estaré vigilant.
PERILL
Li vaig dir que no es tragués el casc!
Germà?
Ets tu?
Com pots seguir viu?
Què m'ha fet?
T'ho has fet tu mateix, i això a mi!
Ho ha fet ell, m'ha convertit en un monstre.
Ho he espatllat tot!
Ha mort tanta gent… que coneixia.
Gent que estimava.
Han mort milions de persones.
Tens el cervell tot embolicat.
No distingeixes els teus records
dels de la resta.
Són tot records meus!
Tots ho són!
Has d'anar a l'hospital.
No.
Necessito venjança.
L'hi vull fer pagar.
No descansaré fins que el mati!
INVENCIBLE
Molt bé, ves.
No t'amoïnis per mi.
M'acabo de fondre mig cos ajudant-te que et mutilis.
És l'últim cop que treballo per a algú altre.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra