У ПОПЕРЕДНІХ СЕРІЯХ
Серйозно, Ґрейсоне?
Дякую.
Саме вчасно.
Хтось убив Охоронців минулої ночі.
Повідривав їм кінцівки,
Нолан єдиний, хто вижив.
Сісел Стедмен, директор ГОА.
Вклоніться Доктору Сейсміку!
Твоя планета в програмі.
Запит від Урату.
Урат? Це Земля!
Працюй на ГОА.
Я радо представляю вам нових Охоронців Планети.
Чорний Самсон.
Дуплі-Кейт.
Тягуча Рей.
Монстреня.
Нарешті Джозеф спинився,
а я і далі його не бачу!
Вони знають, хто винен, їм байдуже.
Тому я повертаюся до Москви.
Не забувай мене, поки мене не буде.
Уперед!
Навіщо ми відіслали Марка?
Щоб знати, на що він здатен.
Уперед, люди!
Мені потрібен ваш досвід вирощування тканин і реплікації ДНК.
Я цього не очікував.
Я не знаю, чи хочу бути супергероїнею зараз.
Я можу зрошувати пустелі. Спиняти стихійні лиха.
Дати їжу тим, хто голодує.
Ви підете зі мною назад до в'язниці.
Я з Вілтруму,
але він не та планета, про яку я тобі розповідав.
Кожен з наших надійних офіцерів отримав планету, яку треба ослабити.
Я був одним із цих щасливців.
Зараз нам треба підготувати Землю до приєднання до імперії Вілтрум.
Я любив твою маму,
але вона була мені домашньою тваринкою.
Мені начхати на Вілтрум.
Це мій дім, і я не дам тобі знищити його!
Що в тебе буде за 500 років?
Тоді в мене будеш ти.
Тату.
Мене й сильніше били.
Тобто значно сильніше.
Такий зарозумілий.
Як і твій батько.
Я намагаюся рятувати життя! Чому ти мені не віриш?
Після того, що зробив Омнімен?
Того, що зробив ти?
Ти!
Ага.
Безсмертний, час на вихід.
Тату?
Безсмертний жив тисячі років,
намагаючись зробити цю планету кращою для її людей.
Я думав, він побачить правду.
Як ти побачив.
Думаю, він хотів нас відволікти.
То ми, певно, близько.
Люди Землі.
Ми знаємо, що здаємося вам поганими хлопцями,
бо ми з татом захопили вашу планету.
Але відтепер ви будете частиною Імперії Вілтрум.
Тобто ніхто не голодуватиме, ніхто не помиратиме від раку
і ніхто більше не зазіхатиме на Землю.
Дивіться, до мене теж не одразу дійшло,
але я змінив думку, і ви теж її зміните.
І, зрештою, ви нам подякуєте.
Але пам'ятайте:
що більше ви опираєтеся, то гірше буде.
Ми не руйнували ваші міста.
Ви їх зруйнували, опираючись.
Ваші нові правителі-вілтруміти на шляху сюди,
і час приєднатися до нас і вітати їх.
І якщо ви досі думаєте, що спините нас,
не забувайте, я… Невразливий.
Люди Землі.
Ми знаємо, що здаємося вам поганими хлопцями,
бо ми з татом захопили вашу планету.
Але відтепер ви будете частиною Імперії Вілтрум.
Тобто ніхто не голодуватиме, ніхто не помиратиме від раку
і ніхто більше не зазіхатиме на Землю.
Дивіться, до мене теж не одразу дійшло,
але я змінив думку, і ви теж її зміните.
Ми всі крізь це проходили.
Енґстроме, за тобою стежили?
Безсмертний їх відволік. Ми в безпеці.
Так.
Так і Рекс вважав.
Ти отримав нульову енергію?
Якщо це не зіпсує Омнімену день, то ніщоне зіпсує.
О ні.
О, Боже, ні!
Казав тобі, що ми близько.
Привіт, Єво.
Маєш гарний вигляд.
Єво!
Роботе!
Відступай!
Одного дня… ти теж помреш.
Звичайно.
Але ти не мав народитися.
Останній шанс, Єво.
Ви й ваш дурний опір змусили нас убити тисячі невинних людей.
Спини це, або я спиню тебе.
Прошу.
Краще я помру.
Що?
Єво… я б нізащо тебе не вбив.
Але не можу дозволити кривдити інших.
Шкода, що довелося, Марку.
Вона не лишила тобі вибору.
Вона не мертва.
Лише паралізована.
А, то ти це відпрацьовував на тих протестувальниках.
Я не міг зрозуміти.
Маю людей, які про неї подбають.
І я, знаєш, зможу навідувати її.
Привіт.
Оскільки всі ви були в русі опору, нам треба вас убити.
Убивці!
Волонтер.
Не торкайся мене!
Гей, друже.
Ти прирік себе на смерть, приєднавшись до клубу опору.
Справедливість… Справедливість прийде за тобою.
За друзів, втрачених через твою жорстокість,
за всі розбиті тобою сім'ї,
- ти пожнеш те… - Зробімо це, Марку.
Я пропустив обід через заколот у Бангкоку.
Так. Я на крок попереду.
Що це, трясця, було?
Портал абощо?
Яка різниця?
Покінчімо з цим.
Я голодний.
Ні!
Ні-ні-ні.
ПОЖЕЖНА ЧАСТИНА
НЕВІДКЛАДНА ДОПОМОГА
ПОЛІЦІЯ
Ми всі пам'ятаємо день,
СЬОГОДНІШНІ НОВИНИ ЧИКАГО: ЖИТТЯ ПІСЛЯ ОМНІМЕНА 5
коли титани впали в Чикаго.
Бій.
Спустошення.
Ціна життя.
Є ті, для кого біль не зникне.
Але для багатьох інших зцілення вже почалося.
Лише кілька тижнів бригади наполегливо працювали
над відновленням міста, яке було таке…
Ти не маєш повертатися, якщо не готовий.
Як і ти.
Думаю, нам обом хочеться піти з цього дому.
Так.
- До скорого, мамо. - Бувай.
Хто точить зуба так довго?
Я сказав, що мені шкода.
Відійди від дверей, якщо хочеш їсти.
У тому й річ.
Я не хочу їсти ці помиї.
Я хочу справжньої їжі.
Я сказав — відійди.
Далі.
Розвернися.
Я не буду…
Розвернися!
Ти маєш почуватися щасливим, Піте.
Ми могли відірвати тобі руку.
Розбити тобі голову.
Вирвати тобі печінку.
Перетворити твій хребет на пасок.
Мені не страшно.
І ти теж відійди.
Або обоє лишитеся голодні.
А ми завдали тобі легкого струсу мозку.
Тобто ти нам подобаєшся.
Це означає, що ти — наш друг.
Тобто коли ми знову виберемося звідси,
ми тебе не вб'ємо.
Поки ти носитимеш нам смачну їжу.
А ти цього зараз не робиш.
Не торгуйтеся зі мною.
Охорону вас посилено до найвищого рівня.
Нові камери, нова зброя, нові двері, нові охоронці.
Ви нікуди не підете.
Ти…
Так, я тепер сру порталами. Хіба я не казав?
Сюди, хутко!
Трясця.
Уперед.
Думаєш…
Гірше, ніж лосось, не буде.
Побачимося, Піте.
Де ми, дідько?
Закладаюся, він знає.
Трясця.
Що тут сталося?
Трагедія.
Але не хвилюйтеся.
Це не ваш світ.
Мене звати Енґстром Леві.
Привіт, Енґстроме.
Чому ти нас звільнив?
І чого ти хочеш?
Це те саме питання по суті, ідіоте.
Я поясню дорогою.
Ця Земля надто небезпечна, щоб бути тут довго.
Дай угадаю.
Ти можеш відкривати портали між вимірами.
Ну, я не люблю хвалитися…
Але не в одному вимірі.
Чому ти так думаєш?
Бо ми йдемо.
І тому, що ти знайшов тут кратер такої глибини,
щоб дістатися до нас у підземній в'язниці ГОА.
Ви двоє розумні.
Знаєте, я боявся, що дарма вас звільняю.
Може, так і буде, якщо не скажеш, чого ти хочеш.
Мені потрібна ваша допомога з особливою проблемою.
Коли ми востаннє допомагали комусь з особливою проблемою,
нам це вилізло боком.
Дивіться, я пацифіст.
Я не завдаю школи людям, не вбиваю.
Моя сила для добра.
Робота з вами двома — моральна й етична поступка для мене,
але я не маю вибору.
Немає нікого більше з вашим науковим мумбу-юмбу.
Повірте, я шукав скрізь.
Я не можу змусити вас допомогти…
Але за відмову можу лишити тут навіки.
Або дещо гірше.
Краще було, коли ми працювали вдвох.
Точно.
РЕДЖИНАЛЬД ВЕЛ ДЖОНСОН
- Це Марк Грейсон? - Він тут?
Чули, що з його татом?
Мені так шкода.
Марк.
Марк Ґрейсон.
Тоде, послухай, я…
Мені шкода, що твій тато вибухнув.
Дякую.
- Але я не хочу… - Це паскудно.
Дуже паскудно.
Говорити про це.
Я й уявити не можу, що не побачу свого тата, а він мудак.
Я чув, що твій тато був нормальним.
І він був накачаним, так?
Певен, ти б хотів його генетику, га?
Дякую, Тоде.
Марк вдячний за це.
Привіт. Ти як?
Добре побалакали.
Бачите? Я не вилупок.
Я не вилупок!
Усе нормально.
Так, усе нормально.
Але ти як?
Тод має рацію.
Він міг би бути мертвим.
Це я і відчуваю.
Звісно.
Але я не можу сумувати.
Я — частина проблеми.
Через мене померли ці люди в Чикаго.
- Секунду. - Мене не має тут бути.
Я маю бути там.
Виправляти свої помилки.
Ти не вбивав цих людей, Марку.
Це зробив Омнімен.
Але я їх не врятував.
Ти спинив свого тата й урятував планету.
І це ледь не вбило тебе.
Ти нікому нічого не винен.
Я не певен.
Радий бачити, малий.
Чим можу допомогти?
Я пішов до школи й зрозумів, що мені там зараз не місце.
Я маю бути деінде.
Ви знову маєте викликати мене.
Агов, чекай.
Я кращий, сильніший, готовий.
Ні, аж ніяк.
Ти не готовий, Марку.
Що? Про що ви?
Думаєш, я не бачив твоїх вилазок?
Тому мені потрібні ви.
Маю робити більше.
Минув лише місяць, Марку.
Зосередься на мамі, оцінках, своїй дівчині.
Ти ж хочеш у коледж з Ембер?
Тобі треба закінчити школу.
Я можу рятувати життя.
Ти рятував.
Ти врятував багатьох.
А ще ти пройшов через емоційну сушарку,
і я маю знати, що в тебе не крутиться голова,
перш ніж пущу назад у гру.
Тому ні.
Поки ні.
Ви мене не спините.
Можу бути супергероєм без дозволу.
Знаєш, хто ще мені це казав?
Я не мій батько.
Я не мій батько!
Відпочинь трохи, малий.
Відпочинь по-справжньому.
Тобі це треба.
СПОЛУЧЕНІ ШТАТИ ПЕНТАГОН
Боже.
Це досі триває?
Усе не дуже добре, сер.
Охоронцям не завадила б допомога.
Їм би не завадив… Невразливий.
Я не припущуся тієї ж помилки, що з Ноланом.
Є тільки один спосіб цьому малому повернутися:
на дуже короткому повідку.
Це за те, що наступив на мій улюблений бар, дурню!
Не називай мене так!
Я Гігант, і я хочу бути президентом Америки!
І астеронавтом!
Це…
дуже специфічні вимоги.
Виходячи з його акценту та словника…
У Гіганта, здається, розумові здібності восьмирічного.
Восьмирічного кого?
Пояснює вимову слова «астронавт».
Може, купимо йому комікси абощо.
Байдуже, скільки йому років, його треба перемогти.
Зараз!
Чудова думка, Самсоне.
Під цим перехрестям багаторівневий паркінг.
Я підірву точки навантаження в бетоні
й опущу Гіганта туди.
Ми нейтралізуємо його там без загроз…
цивільним.
Руді!
Усе добре?
- Не певен. - Рексе!
Підірви детонатори Руді!
Уперед!
Чому ви такі злі зі мною?
Чому ви це робите?
Що сталося?
Я… не знаю.
Я не міг рухатися.
Моє серце калатало.
Я весь спітнів.
Чому ти смієшся?
Це страх.
Раніше це все було для тебе відеогрою.
Зараз ти тут.
Особисто.
Граєш насправді.
Це різні речі.
Не хвилюйся.
Ти до цього звикнеш.
Як коли вперше пішов у туалет.
Звичайно, я геній.
Але я не той тип генія.
Упізнаєте?
Це наш соматичний кодувальник.
Але більший.
Я не помітив.
Саме так.
Я зробив його за вашим проєктом.
Він читає, копіює і записує розуми людей.
- Проте… - Він у тебе не працює.
Я в цьому певен.
На чому ця штука зроблена, на сотні?
Так, сотні. Але…
Буфери коннектома виходять з ладу.
Я думав, цього досить.
Не відповідає вимогам.
Потрібно вдвічі більше блоків обробки.
Саме для цього я звільнив вас із в'язниці.
Коли він запрацює?
Скоро.
Але спочатку два запитання.
Перше: для чого він тобі?
Друге: нащо це нам?
І годі лайна про закидання нас в інший вимір.
Добре, добре.
Замість того звернуся до ваших благородних натур.
Кажи.
Існує нескінченна кількість вимірів,
і я народився з можливістю доступу до всіх них.
Твоїм нянькам, певно, було весело.
Одні відрізняються не сильно.
Інші абсолютно інакші.
Пам'ятаєте вирішальний бій
між Омніменом і Невразливим?
У більшості інших вимірів вони об'єдналися й захопили планету.
Жартуєш.
І це ми поганці?
Тепер важливе,
у кожному з цих вимірів є щось унікальне та цінне.
Шекспір, якого ми не читали.
Технології за межами нашого розуміння.
Нові способи мислення.
Філософії миру.
Усі наші проблеми —
голод, війна, зміна клімату,
рак — вирішені деінде.
І я можу бути зв'язковим цих знань.
Прометеєм, який піднімає планку для всіх, ділячись тим, що працює.
Звичайно, спочатку я допоможу нашому світу, потім — іншим.
Я можу врятувати мільярди життів чи більше.
Звучить весело.
Але ми не фанати порятунку життів.
Для цього я маю глибоко розуміти ці виміри.
Добре, що ми завжди були допитливими.
Ми були?
Знайомтеся з родиною.
Я цього не очікував.
Бо ти клон.
Усі вони — альтернативні версії мене,
і їх удесятеро більше у схованках
в інших вимірах.
У них нема моїх здібностей, але є дещо майже таке ж цінне.
Глибоке знання про їхні виміри,
яке дасть зрозуміти, що там роблять найкраще та як це отримати.
І повернемося до вас.
Маю скопіювати їхні ноухау сюди.
А чому просто не розпитати їх?
Бо тільки той, хто бачить увесь пазл, може зібрати його.
Допоможіть мені, і я дам вам вимір на вибір,
якщо пообіцяєте нікого більше не кривдити.
Ми хочемо вимір без супергероїв.
І з гарною їжею.
І населенням, яке нас вважатиме богами.
Марку, я вдома.
Дебі.
Я чекала на тебе.
Ольга?
Задні двері були відчинені, тому я увійшла.
Любиш бефстроганов, так?
Дороги, погода, кав'ярні та піца.
У Москві немає смачної піци, узагалі.
Уся лайняна.
Ти маєш їхати за піцою в Італію.
Я знаю, це очевидно, але це правда.
Я була там минулого року з… з Ноланом.
Тому я і приїхала.
Хочеш почути дещо божевільне?
Коли я побачила тебе з ножем, я подумала…
Правда?
Я б так не зробила, надто очевидно.
Отрута значно краща.
Знаю, що Нолан брехав тобі.
Ти була скривджена, як і я.
Обидва наші чоловіки померли тієї ночі.
Ти можеш сумувати й сердитися водночас.
Я так почувалася після похорону Джозефа.
Нолан убив стількох людей, він мало не вбив Марка.
Сказав, що я не мала значення, була тваринкою.
Двадцять років, двадцять, а я клята тваринка!
Він був найгіршим з мудаків.
Але зараз його немає.
Мені шкода. Я в нормі.
Я в нормі.
Я тільки…
Мені це було треба.
Мені ні з ким поговорити, тому тримаю все в собі,
а це ніби кислота, яка роз'їдає мене, поки не спустошить.
Я маю повертатися в Москву за кілька днів, але…
Що це?
Те, що допомогло мені.
Привіт, мамо.
Привіт, Ольго.
Рада тебе бачити, Марку.
Піду у свою кімнату.
Вечеря від Ольги.
Я поїв.
Ти не допоможеш йому, поки не допоможеш собі.
Я в нормі.
Справді, Ольго, я в нормі.
Постійні повторювані лажі монументальних масштабів.
Це трохи жорстко, Сіселе.
Це я ввічливо сказав, Кейт.
Не тисни на мене.
І ви повільні, непідготовані, недисципліновані.
Боротьба тривала надто довго, і люди заплатили ціну.
Агов! Ми підставляємося кожного…
Замовкни, Рексе.
Ідеться не про тебе.
І ми проаналізували 15 ваших останніх акцій
і звузили проблему до поганого керівництва.
Знятий з гачка.
Вибач.
Я досі звикаю до нового тіла.
І я запроваджую зміни.
Тепер на чолі Безсмертний.
Кілька тисяч років досвіду мають усе змінити.
Гарна поява!
Він чекав на сигнал?
Ти ж чекав, чи не так?
Десь отам абощо.
Ви це репетирували?
Тобто все здалося природним,
але я відчуваю, що знадобилася підготовка.
Також очевидно, що команді потрібно більше м'язів.
Знайомтеся з Куленепробивним.
Привіт.
Неймовірно!
Цілий вечір нових друзів.
А що ти робиш?
Тобто, окрім того, що носиш найочевидніше ім'я.
Куленепробивний?
Я роблю все, про що ти мрієш.
І ці жарти я чую від хлопця на ім'я «Рекс-Вибух».
Придумав цю шкільну фігню сам, чи хтось тобі в цьому допоміг?
Я… сам придумав.
Так, я помітив.
Годі, я знаю таких, як ти.
Будь кращим.
Я намагався…
Новий розклад тренувань у шафках.
Перше тренування за 30 хвилин.
Вільні.
Я хочу тебе в команді, Руді.
Ти згоден?
Це не ті наслідки, яких я хотів, але так, звичайно.
Я розумію.
Молодець.
На тебе можна покластися.
Пішов він.
Він дуже помиляється.
Ні, Сісел має рацію.
Моє керівництво не було оптимальним, і це проблема.
А всі проблеми треба вирішувати.
Гей, незнайомцю.
З іншого боку, життя в лісах гарне.
Може, трохи самотнє, але мені байдуже.
Ніби приємно.
Отож…
Отож?
Отож, зараз ти кажеш мені, як ти.
Я не знаю.
Добре, напевно.
Коли ти востаннє виходив як…
Невразливий?
Учора вранці.
Але просто літав навкруги, мов ідіот.
І я не можу припинити думати…
Коли я був малим, то завжди хотів бути своїм татом.
А якщо це відбувається?
Що як я стаю ним, і навіть не знаю про це?
Ти — не твій тато, Марку.
Ми всі це знаємо.
Увесь світ це знає.
Сісел не знає.
То доведи, що він помиляється.
Ми відстежили їх на складі біля порту.
Поки не знаємо, що вони будують там, але воно велике, сер.
З'ясуймо, поки не увімкнули.
Безсмертного!
Директоре.
- Марку, це погано… - Я працюватиму на вас.
Виконуватиму накази.
Дозволю всім розпоряджатися.
Просто поверніть мене у справу.
Сер!
Рівні енергії зашкалюють.
Хтось, дайте малому навушник.
Енергія стабільна.
Нейронні матриці крутяться.
Буфери готові й поєднані.
Знаєте, хто міг це зробити?
Ніхто в мільйонах інших вимірів.
Бум.
Так і є.
Ви двоє от-от зміните світ.
Усі світи.
Відкрий портали, і приєднаємося до дев'яти інших машин.
Трансвимірні з'єднання стабільні.
Запускаємо їх.
Тисяча розумів синхронізована.
Ваш трон.
Ми виконуємо купу процесів на фоні,
щоб ти пам'ятав, що це ти,
а не вони, навіть якщо в тебе будуть спогади всіх.
У нас це вперше.
Це означає, що щойно ми розпочнемо процес…
Його не можна буде спинити.
З такою потужністю серйозне пошкодження мозку було б найменшою з твоїх проблем.
Я розумію.
Я готовий.
Вмикаймо електричний стілець.
Мило.
Я... Я великий.
І в мені їх багато.
Замкнені й стабільні.
Ми сміємося.
Не кажи так.
Чому ні?
Ось чому, ідіоте.
Не тягни, малий.
Добре, тут якась гігантська механічна ялинка
з купою однакових хлопців на ній.
І якимись порталами.
- І Маулерами… - Байдуже.
Просто спини їх.
Гей, вимкніть це.
Або я його зруйную.
Змусь нас.
Ви не уявляєте, як я хотів, щоб ви це сказали.
Чекай!
Невразливий, ти не розумієш!
Припини битися і вислухай мене!
Він сильніший, ніж здається.
Можливо, але його ім'я не відповідає дійсності.
Він точно не… Невразливий.
Годі!
Це для загального добра!
Так, я про таке вже чув.
Тоді мені шкода.
Маулери, допоможіть своїм братам!
Ти використав інших нас?
Ти сказав, ми особливі!
Спиніть його, але не вбивайте!
Ми зробимо те й інше.
Мовчи й насолоджуйся шоу.
Ні!
Годі. Я сказав спинитися.
Припини нити!
Ми майже закінчили.
Я не будуватиму свою Утопію на крові!
Стій! Надто багато енергії.
Ти вб'єш нас усіх!
Ти поранений?
Думаю, він насправді… Невразливий.
Ні-ні-ні.
Не знову.
Гей!
Гей, друже, це були Маулери, ясно?
І, очевидно, їх було багацько?
Я не знаю, що вони задумали,
але я б сказав, що спинив ти їх збіса ефектно.
Не можу повірити, що кажу це, але слухай Рекса.
Тут були інші люди.
Маулери теж цього не заслужили.
Усі тут зробили це з собою.
Яким би не був план, ти спинив їх.
Так буває, коли виконуєш накази.
Сьогодні ми молодці, ясно?
Тепер додому.
Ми приберемо та з'ясуємо, що вони робили.
Безсмертний, глянь, чи хтось вижив, і повідом.
Зрозумів.
Мамо.
Мамо!
О боже, Марку!
Усе гаразд.
- Я нічого. - Що сталося?
Я працюю на Сісела.
Я спинив Маулерів, але все вибухнуло.
З тобою все гаразд?
Що?
Ні, я просто втомилася.
Напевно, я випадково…
Ти їла?
Ні.
Думаю, я забула.
Я зроблю вечерю.
Ні, ти не мусиш. Я замовлю…
Я хочу.
Добре.
Це буде мило.
Тобі прийшов лист.
УА
Ти перший.
Нізащо, ти перша.
Добре, одночасно.
«Вітаємо із зарахуванням в університет Апстейт, міс Бенет».
Міс Бенет, чекай, це твій!
Що ти хотів, щоб там було?
Я хотів, щоб там було, що ми йдемо в коледж разом.
Я не вірю тобі.
Добре.
Тепер вірю.
О боже.
Мене взяли!
Думаю, я зрештою збережу свого хлопця-супергероя.
Думаю, так.
О, Безсмертний.
Дякую за підтримку.
Ти ж чув, що я теж працюю на Сісела.
Тому, знаєш, якщо потрібна допомога чи команда, просто дай знати…
Сісел думає, ти на нашому боці.
Я не такий упевнений.
Я стежитиму за тобою.
УВАГА
Я казав йому не знімати клятого шолома.
Брате.
Це ти?
Як ти взагалі дихаєш?
Що, що він зі мною зробив?
Ти зробив це з собою, а це — зі мною!
Він це зробив, зробив мене виродком.
Я все зруйнував!
Він убив стількох… людей, яких я знав.
Людей, яких я любив.
Мільйони померли через нього.
У тебе каша в мозку.
Ти не пам'ятаєш, де твої спогади,
а де ті, що належали іншим.
Це все мої спогади!
Усі вони!
Тобі треба в лікарню.
Ні.
Мені треба помститися.
Треба змусити його заплатити.
Я не заспокоюся, поки не вб'ю!
НЕПЕРЕМОЖНИЙ
Нехай, іди!
Не хвилюйся за мене.
Половина мого тіла зникла, поки я допомагав тобі калічити себе.
Це я востаннє працюю на когось, окрім себе.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник Яна Ануфрієва