ANTERIORMENT
Toca fer sortir el meu pollet del niu.
Mark Grayson,
et necessito.
Em dic Nuolzot.
Vinc del planeta Thraxa.
Me n'he d'anar unes setmanes a l'espai.
Amber…
t'estimo.
No som diferents d'altres grups.
Ja era hora que algú agafés una drecera i fes alguna cosa.
Els teus poders no et fan una heroïna,
només et fan perillosa.
-Donald? -A què ha tret cap, això?
M'acabo de fondre mig cos ajudant-te que et mutilis.
Podríem tenir un espia.
Perdona'm, Allen.
No em puc guarir perquè va matar l'Alana,
els altres Guardians i gairebé el meu fill.
-No sabia qui era. -Ho havies de saber.
Hola, fill.
Ja era hora.
Pare?
Esperi!
No sabem qui és, però li devem la vida.
No es quedarà?
Com es diu?
D'on ve?
Hola, fill.
Ja era hora.
Pare?
T'he trobat a faltar.
Ha sigut cosa teva?
Fer-me venir?
Sí.
Els thraxans em van demanar ajuda.
I la necessiten.
Per què?
És complicat.
Vine amb mi i…
No, per què m'has tornat a mentir?
Vas matar milers d'innocents.
Sí.
Pensaves que et voldria tornar a veure?
Vas insultar la mare.
Necessito la teva ajuda.
Els has involucrat?
-Els has fet mentir-me. -Escolta…
No vull sentir res del que dius.
Mark…
he comès un error.
I he pensat en tu cada dia des que…
Un error?
-Fill… -Ja no em pots dir això!
Què vols que et digui?
Podries començar amb una disculpa.
Saps què? Tant és.
Tampoc m'ho creuria pas.
Espero que t'hagis integrat.
Suposo que no et coneixen com jo.
Que et bombin.
-No podràs tornar sol a casa. -No poc.
És a milions de quilòmetres i no saps el camí.
L'orientació no és el teu punt fort.
Torna i en parlem.
-Si us plau. -I què faràs si no?
Em trencaràs la cara?
Et donaré una nau.
-Però abans, has de veure una cosa. -No.
En Nuolzot no t'ha mentit.
El seu poble et necessita.
T'ho explico.
Tant em fa.
Sé que no és cert.
Cinc minuts.
Per ells, no per tu.
Vas conquerir això en lloc de la Terra.
Genial.
No vaig conquerir els thraxans.
Em van demanar que fos el seu emperador.
Emperador, conqueridor, és ben igual.
Benvingut a casa nostra, Mark.
-El meu marit m'ha parlat molt de tu. -Andressa.
Però què coi passa aquí?
He dit res mal dit?
-Sé que et sorprendrà… -És clar que em sorprèn.
Estàs casat amb la mare!
No puc tornar a la Terra.
Mai més.
La vida que hi tenia s'ha acabat.
Entesos.
I plegues de tot, està bé saber-ho.
Que content estic de veure com n'ets de feliç, ara!
No és el que et volia mostrar.
Què més podries…?
Mark…
Qui és?
És el teu germà petit.
Estàs de…?
INVENCIBLE
…conya, oi?
CAFETERIA
NOLAN GRAYSON MARIT I PARE ESTIMAT
Per què jo?
Ens podries haver conquerit quan fos.
Per què et vas casar amb mi?
Va ser per crueltat?
Només per fer mal a algú?
Tot el que teníem junts…
Vint anys.
I res no va ser real.
Res de res.
Tu no eres real.
Només en Mark.
I gairebé acabes amb ell també.
No et vaig arribar a conèixer de debò, oi?
No et coneixia de debò, hòstia.
Per què jo?
Benvingut al món dels mortals, clon.
Aquest cop no.
No, jo era allà.
Recordo la màquina, l'Angstrom, l'explosió…
És clar que sí.
Tens els meus records i les meves experiències perquè…
Jo soc el clon.
Per primer cop, sabem exactament qui és l'original i qui, l'inferior.
Ara serà molt millor.
Debbie, soc en Donald.
I el millor és que el professor no marca les faltes.
Pots anar-hi, no anar-hi o arribar tard.
És com si…
Ja fóssim adults?
Saps que pagues per ser aquí, oi?
Quina manera d'esguerrar la festa.
Amber!
Hola, William!
Ostres, Eve!
La meva superheroïna no superheroïna preferida!
Va tot bé?
Sí, tot va…
bé.
He intentat parlar amb en Mark, però no rep els missatges.
Sabeu on és?
És que…
Recordes en Séance Dog?
Sí.
Resulta que és un insecte alienígena de l'espai.
Qui ho diria?
Jo, mai.
En Mark està de missió a l'espai.
Va marxar de pressa i no em va donar gaire informació.
Va ser fa una setmana.
Els riscos de sortir amb un superheroi, oi?
Té sort de ser guapo.
Segur que estàs bé?
Ha sigut una setmana… molt dura.
Au, va, fem un cafè i ens posem al dia.
Però no teniu classe?
En William em comentava que el millor d'estudiar és fer campana.
És el millor.
Molt alliberador.
Com anar sense calçotets.
Amber!
William!
Veniu?
No, estic bé.
Aneu-hi vosaltres.
Demà al matí esmorzem junts, entesos?
No t'hi pots negar.
Ens veiem a la residència a les 9:00?
Em sembla perfecte.
La teva caseta de l'arbre és molt lluny, et cal un lloc per dormir?
No, tinc un lloc a la ciutat.
No sé ni què dir.
Una nova esposa, un fill.
Ens has substituït
per uns insectes.
No és cert.
La mare ho està passant fatal
i tu t'estaves tirant un saltamartí dos segons més tard.
No va ser així.
Té més de sis mesos.
-Vol dir que tu… -La biologia thraxana és diferent.
No us vaig substituir pas, Mark.
Estava perdut quan me'n vaig anar de la Terra.
Vaig trobar aquesta gent.
Vaig salvar vides,
va ser com retrobar un propòsit.
Vaig sentir que m'hi havia de quedar.
O sigui, ara ets bona persona?
Aquí sí, però no a la Terra.
No cal que em perdonis.
-Perfecte. -Però ell és innocent, en tot això.
Innocent en què?
Les normes d'encreuament d'espècies són senzilles.
Normes de…? Mare meva!
Només se'ns permet procrear amb espècies genèticament semblants.
Humans, per exemple.
Mira't, tu ets un viltrumita gairebé de cap a peus.
Però no soc un monstre.
A Viltrum ja deuen saber que he fugit.
M'empaitaran i trobaran aquest planeta.
I, quan ho facin, veuran el teu germà com a inferior
i el mataran.
No els puc aturar tot sol.
Junts ho podríem fer.
Gairebé em vas matar i m'has mentit per dur-me aquí.
¿I ara vols que m'arrisqui
per salvar un fill que vas tenir mentre encara eres casat?
És el teu germà.
No pots utilitzar això, no després de tot!
El que vaig fer a la Terra és…
imperdonable.
Però el teu germà i aquesta gent moriran si no els ajudem.
I una merda!
Estan en perill per tu! Tu has signat la seva sentència.
I ara et demano que m'ajudis a salvar-los.
Que et bombin.
O sigui…
Res, que et bombin.
Són bona gent.
De què…?
De què et serveixo?
Si em vas guanyar.
Ja podem començar a entrenar
i preparar-te pel que t'espera.
Mark?
Estic rumiant.
Què…? Què ha sigut això?
No, és massa d'hora.
-Ens cal més temps. -Nolan?
-Ai, mare. -Merda, són…?
Soldats viltrumites.
Porta'ls a un lloc segur.
-On? -L'Andressa t'ho mostrarà.
Ara, de pressa.
Entesos.
Perdona, pare?
Marxeu!
Ja hi som.
Au, va.
Va, home.
Hauries d'haver fet millor les maletes, Robot.
Killcannon, quin mal dia has triat per robar aquí.
Atom Eve.
Creia que havies deixat aquest pou.
Suposo que també t'han abandonat.
Ha sigut una setmana dura.
Retorna això del Robot i no et fotré una pallissa.
Què et sembla?
Vols que ho retorni?
Vine a agafar-ho.
Mal triat, cabronàs.
No veig res.
Continua avançant.
Més baix.
Allà.
On som?
A les Coves de Roclaine.
Qui era?
Una mena d'explorador?
No n'estic segura,
però la gent emprava les coves com a refugi en temps de conflicte.
Aquí estarem segurs.
Però…
No m'has dit el seu nom.
Deixem que els fills el triïn quan són majors d'edat.
L'esperança de vida thraxana és diferent.
Equival a un any humà.
Un any?
De debò?
Mai m'ha semblat curt.
Pel que diu el Nolan, fem coses més ràpid que la vostra espècie:
créixer,
aprendre
i estimar.
Sembla que la genètica de ton pare ha alentit el seu creixement.
Ja estem esperant les seves primeres paraules.
El Nolan i jo…
Vull que sàpigues que no és com creus.
Què vols dir?
No pretenia substituir la teva mare.
Ja, no volia dir això.
Ton pare em va salvar la vida,
i a molts altres thraxans.
Primer era difícil coneixe'l.
Estava tan… dolgut,
tan tancat després d'allò de la Terra.
Me'n vaig enamorar abans de saber la història.
Però, quan em va parlar de tu i ta mare, jo ja havia…
Com ho dieu, els humans?
Perdut el peu?
El cap.
Perdut el cap.
Sé que no tens la culpa de res…
però fa mal.
El Nolan t'estima i t'enyora.
Encara que no t'ho digui mai,
a mi m'ho va dir.
O sigui que és veritat.
El gran Nolan va engendrar un nen amb una humana.
Què vols?
A tu.
Si lluites bé, potser et deixem unir a l'Imperi.
Si no, moriràs.
No t'acostis.
T'aviso.
Potser no he…
El Nolan ha tingut un altre nen?
Amb una d'aquestes criatures fastigoses?
Correu.
Correu!
Segur que ets fill del Nolan?
I no un insecte, com aquestes criatures?
Allunya't dels meus fills, Lucan.
Sabies les conseqüències quan els vas tenir.
Has deshonorat el teu poble.
Mereixes morir.
Ho sé.
Mark?
Andressa?
Pare!
Esteu bé?
Sí, estem bé.
En Mark ens ha escudat.
Perfecte.
Andressa, continueu baixant per la cova.
Mark, vine amb mi.
N'hi ha dos més.
Dispares i dispares.
Suposo que, si el teu braç és una arma, només tens un truc.
És un bon truc.
Avui no ho és, no.
Què passa?
Ja has acabat?
Aixeca't.
Això mateix.
Vinga, que no hem acabat.
Ni de bon tros.
Ai, no!
Merda!
No!
Sí!
Qui està acabat, ara?
Merda!
Ajuda!
Ajudeu-me, si us plau!
Comproveu els pols!
Estan bé?
Si us plau.
Si us plau, ajudeu-los.
Debbie?
Ets a casa?
Puc passar?
Art?
He trucat, però no l'has agafat.
Només volia veure com estaves.
Estàs bé?
Sí, però…
No estic bé.
Jo tampoc.
Després de tants mesos, encara no m'ho puc creure.
Va ser tot una mentida?
Tot?
No ho sé.
Després de fer aquesta foto, el Nolan se'n va anar
a lluitar contra un monstre o un alienígena.
Li vaig acabar ensenyant a muntar jo.
No sé per què enyoro tant el Nolan.
Gairebé no hi era.
Sempre he pensat que tu eres la forta, per tenir la vida que duies.
Pensaves que era forta?
El Nolan té superpoders, és indestructible.
Això no és ser fort, és tenir-ho fàcil.
Tu, en canvi, tens força.
Viure amb el Nolan, plantar-li cara, educar en Mark com ho has fet…
Coi, ets l'únic motiu pel qual som tots vius
i no ens han esclavitzat o alguna cosa pitjor.
Ho has dit tu mateixa:
el Nolan sempre era fora lluitant i te n'has sortit prou bé sense ell.
Ara, simplement, és oficial.
No et cal el rodamon.
Mai t'ha calgut.
VIGILÀNCIA GRAYSON
ACCÉS DENEGAT CAL AUTORITZACIÓ
Correu!
Ha estat un honor, senyor.
Amb qui parles…?
Ai, no.
Pare?
Per què?
Per què m'haurien d'importar?
Eren febles,
de vida efímera,
amb prou feines una espècie.
No m'haurien d'importar.
Però no mereixen morir per això.
No ho entens!
No m'hauria de sentir així!
Què té de millor?
Hauries d'haver sentit això a la Terra.
Heus aquí el gran Nolan.
Veig que en Lucan t'ha trobat primer.
M'alegro que no t'hagis tornat massa tou.
En Lucan era feble
i ara és mort.
Doncs mereixia el seu destí.
Igual que aquests insectes.
Només que els toquis un pèl, ja moren.
Us mataré pel que els heu fet.
Doncs fes-ho.
Espereu, no cal que…
Com que ets fill del Nolan, seré ràpida.
Preocupa't de tu, Nolan.
Ho veus?
T'he dit que seria ràpida.
No trenco mai la meva paraula.
Sembles amoïnat, Nolan.
Si el teu fill mor, és perquè no mereixia viure.
Parlar no et mantindrà viu, Vidor.
Què fas, Mark? T'està apallissant.
Sí, ja ho veig.
Lluites com si fossis a la Terra, aquí és diferent.
Deixa de contenir-te o ens mataran a tots dos.
No m'estic contenint.
Sí que ho fas.
T'intenta matar, Mark.
Si tu no la intentes matar, moriràs.
No pensis, actua.
Lluita com un viltrumita.
No.
Jo no mato.
Si no ho fas, morirem tots.
Tu, jo, ton germà i tots els thraxans del planeta.
Recorda el que t'he dit.
Per fi.
Et diria que ben lluitat, però…
Et penedeixes d'atacar la meva família?
Digues!
Pare!
Mark…
estàs bé?
No.
No t'amoïnis,
ja s'ha acabat.
Deixa-m'ho mirar.
Pare!
El pròxim cop que matis algú…
assegura't que sigui mort.
Està fet.
Pensa-t'ho bé, Debbie.
Ja m'ho he pensat.
Ho he rumiat tota la nit.
No vull els diners del llibre.
Ja no vull els teus diners.
Els supervivents de Chicago els necessiten més.
Si no els els dones tu, ho faré jo.
És clar que els els puc donar,
però crec que t'equivoques.
T'agraeixo el que vas fer per en Mark i per mi.
Patíem i ens vas ajudar,
però ningú et regala res en aquesta vida.
I sobretot, ningú en treu res de franc, de tu.
Debbie?
No protestaries ni la meitat
si els diners no fossin una manera de retenir en Mark o a mi.
Si els acceptem, sentim que et devem alguna cosa.
Ja no em vull sentir així.
-Si canvies d'opinió… -No ho faré.
Pare?
Mark, no oblidis el bé que he fet.
La meva feina,
les meves proeses,
els meus llibres…
Llegeix-los.
L'HOME AMB L'ARMA INVENCIBLE
Amber Vens o no?
Gràcies a Déu.
Donald, on coi ets? Tenim un problema.
Perfecte, ets viu.
El meu pare.
-Què fareu…? -Calla.
Escolta.
Em dic general Kregg.
Has sobreviscut a la batalla
i has demostrat que mereixes l'herència viltrumita.
Que et bombin.
Ton pare serà executat i tu tornaràs a la Terra.
Assumiràs la seva missió i la prepararàs perquè hi regnem.
Entenc que no t'entusiasmi,
veient de quin peu calces.
Però t'ofereixo això:
pots matar alguns humans i convèncer-los de la rendició
o en matarem milions
si veiem que tu o el planeta encara ens desafieu.
Comprovarem el teu progrés ben aviat.
I, al contrari que ton pare, nosaltres no canviem de parer.
Bona sort en la missió.
Ja era hora.
Els cables són un desastre
i la soldadura, defectuosa.
Clarament, ho ha fet un clon.
Però… funcionarà.
Sí, rei Mauler.
No sé per què no ho vaig pensar abans.
Per què tenir només un clon si en puc tenir molts més?
Espero que algun sigui bon cuiner.
No m'estranya que el rostit sigui fastigós.
No saps fer ni una llimonada en condicions.
El meu rostit és exquisit, imbècil.
I la meva llimonada també.
Quan no conté una micotoxina modificada, és clar.
I a vegades les coses són com són per una bona raó.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra