TIDLIGERE
Hvis nogen skal få denne organisation på ret køl,
er det kong Lizard.
Hvis sequiderne tager over, står Jorden for skud.
Tilgiv mig, Allen.
Goddag, søn. Det er længe siden.
Det er din lillebror.
KÆRLIG ÆGTEMAND OG FAR
Jeg har sgu aldrig kendt dig.
Du behøver ham ikke.
Hjælp mig herovre!
Viltrum ved, jeg forlod min post. De sporer mig.
- Er det... - Viltrumitsoldater.
Hvorfor bekymrer jeg mig om dem?
Du skal kæmpe som en viltrumit.
Jeg slår ikke ihjel.
Din far bliver henrettet.
Du overtager hans mission og klargør planeten til vores styre.
Det er kejserens anden søn.
Er han død?
Hans bryst bevæger sig.
Hvad er den røde væske?
Det må være hans blod.
Han har et hul i kroppen.
Byen...
Andressa.
Vi kan føre dig dertil.
Mark.
Nolan...
Hvor er Nolan?
Viltrumitterne tog ham.
Undskyld.
Byen, folkene, det er vores skyld.
Mark, du reddede mit liv.
Og din brors.
Var det ikke for min far og mig,
var intet af det her sket.
Var det ikke for din far, havde jeg ingen søn.
Og var det ikke for dig...
...var vi begge døde.
Thraxanske liv er kortere end jeres.
Vores kultur tildeler ikke skyld,
vi ser kun fremad.
Vi skal nok rejse os. Stol på det.
Mark Grayson.
Hej! Nuolzot!
Jeg har gode nyheder.
Vi har forberedt et skib, der skal føre dig hjem.
Du kan vende hjem til din planet og til din anstalt for druk og læring.
Tak, men jeg kan ikke rejse endnu.
Der er stadig meget at gøre.
Byen er snart hel igen.
Dit folk må mangle din styrke.
Der er masser af helte på Jorden.
De har nok styr på det.
Tag jer i agt for Omnipotus' storhed!
Buk jer for
min ubegrænsede magt!
Nej.
Du kender nok din planet bedst.
Kejserinde.
Nuolzot. Gav du Mark nyheden?
Jeg troede, han ville være tilfreds.
Mennesker er meget forvirrende.
Jeg er skam tilfreds.
Jeg vil se min mor og min kæreste.
- Men der er mere at gøre her. - Du har hjulpet nok.
Du skal hjem nu.
Men jeg må bede dig om noget andet.
Tag din bror med dig.
Hjem til Jorden.
Hvad?
Hvad snakker du om? Du er hans mor.
Se på mig.
Se, hvor meget ældre jeg er, end da du ankom.
Din bror ældes hurtigere end dig,
men meget langsommere end mit folk.
Jeg er borte, før han kan danne en sætning.
Da Nolan var her, var det fint. Han kunne opfostres af sin far.
Men nu...
Alle, han kender, vil snart være døde.
Der vil gå generationer, før han er voksen.
Hvilken mor vil overlade ham til sådan et liv?
Det frygtede min far også for mig.
Nolan ændrede mig.
Jeg ser livet i et større perspektiv end de fleste thraxanere.
Men jeg begriber stadig ikke jeres århundreder.
Det er det liv, du og din bror skal leve.
Jeg håber bare, min far er uskadt.
Det håber jeg også.
Hvis han er i live, vil han lede efter dig, ikke mig.
- Nej, det er... - Min tid med Nolan var særlig.
Men han vil vide,
at mit liv har gået sin gang.
Husk mig, barn.
Jeg håber, du en dag vil forstå, hvorfor jeg måtte give slip.
Jeg beder dig.
Snart er du alt, han har.
Og han får brug for en, der er...
Tak, Paul. Vi ses i morgen.
Debbie.
Vent...
Jeg glemte at give dig den her.
Den er fra hele kontoret.
For det hus, vi solgte?
På en måde.
Altså...
Vi ved alle...
...hvor svært du har haft det.
Men det er godt at have dig tilbage.
Tak.
Tak, Paul.
Hej, mor.
Mark.
Jøsses, Mark. Der er gået to måneder!
Jeg prøver at bevare roen, men selv Cecil er panisk...
Hvem er det?
Jeg er målløs.
I morges vidste jeg ikke, om Nolan var i live.
Jeg vidste ikke, om jeg ønskede, han var i live.
Nu har han lagt en planet i ruiner,
og hans nye barn sidder i mit køkken.
Viltrumitterne tog ham.
Far havde intet valg.
Som om!
Han behøvede ikke tage afsted.
Han behøvede bestemt ikke at finde en ny partner og få en ny baby.
Han tager aldrig ansvar for de liv, han ødelægger.
Han overlader rodet til alle andre.
Igen og igen.
Det ved jeg.
Hvad skal vi gøre med ham?
Børn i den alder kræver konstant pleje.
Han har ikke engang et navn.
Han ældes hurtigt.
Han er ikke et lille barn længe.
Måske kan jeg tage et år fri og passe ham?
Hvad? Nej. Ikke på vilkår.
Jeg var væk i to måneder.
Mine karakterer er alligevel ikke fantastiske.
Og jeg skiftede mange bleer på vejen hjem.
Hvad med Cecil?
Det kan vi ikke.
Der må være andre muligheder.
Som hvad?
Han er lilla.
En fremmed skal ikke have ham, og jeg vil ikke droppe ud.
Men...
Men du har ret i, at far overlader sine problemer til andre.
Men han er min bror, og jeg kan ikke bare forlade ham.
Det har du fra min side af familien.
Bliv i skolen.
Jeg tager fri fra arbejdet og passer ham i nogle dage.
Vi finder ud af noget.
Men du skifter bleen, før du tager nogen steder.
Nogen skal undersøge observationen.
Det er nok fup, men ingen chancer.
Meld tilbage om en time.
Har du to sekunder?
Kan du ikke se, vi har travlt, Donald?
Du skal sætte tid af til... det her.
Alle ud!
I hørte mig.
Forlad lokalet.
Nu.
Okay. Du har min opmærksomhed.
Da Omni-Man skiftede side sidste år,
sprængte vi vores overvågningshus i luften.
Først da alle var kommet ud i sikkerhed.
Du kom knap nok ud i live selv.
Hvorfor kan jeg så ikke huske det?
Du var i chok. Du blev slemt forbrændt.
Forbrændt?
Er det, hvad du kalder det her?
Med al respekt, hvad gjorde du ved mig?
Var jeg ikke på Whiteroom-listen?
Jo. Det meste af den.
Lys!
Hvad er det?
Det var det, vi gjorde ved dig.
Toppen af poppen.
Fandens dyrt.
Hulens meget bedre end dit gamle.
Hvordan?
Du var heldig.
Omni-Mans krop afskærmede dig fra eksplosionen.
Da vi trak dig ud, var din hjerne intakt.
Resten af dig var ikke.
Resten af mig?
Hvad fanden er jeg blevet til?
Du er dig.
Men bedre. Stærkere.
I live.
Jeg kan ikke huske noget af det.
Vidste alle det undtagen mig?
PTSD er noget lort. Det var bedst, at du glemte det.
Bedst for dig.
Det havde du ikke ret til.
Hvad vil du, Donald?
Vil du hellere være død?
Du ved, hvad jobbet indebærer.
Ingen tid til eksistentiel angst.
Angst?
Er det, hvad du kalder det?
Jeg vidste, du var kold, men jeg vidste ikke, du var...
De herrer?
- Hvad? - Hvad?
KOMPLET BEVIDSTHED - ET FILOSOFISK LIV DR. CARL SPACKLER
Det er mere end rigeligt filosofi for i dag.
Hvornår er du begyndt at låse vinduet?
Mark. Kors i røven!
Jeg begyndte at låse det, da insektet i hundekostume dukkede op.
- Reddede du dem fra meteorerne? - Meteorer?
Nå ja.
Ja og nej.
Det blev underligt.
For mig.
Det tænkte jeg nok.
Du var længe væk.
En evighed i college-år.
Du skal forresten tale med dekanen.
Noget med en advarsel.
Du sagde, du ville dække for mig.
Det gjorde jeg. I et stykke tid.
To måneder, Mark.
Der findes ikke så mange undskyldninger.
Hvad skete der?
En masse.
Jeg så min far.
Din far?
Jeg skal nok fortælle,
men først skal jeg tale med Amber.
Ja, drop mig bare til fordel for din kæreste.
Så har du tid til at hænge mine plakater op igen.
Dem alle sammen!
Hvornår ville du fortælle, at du var tilbage?
Du vidste det jo godt.
Jeg beordrede dig at blive.
Du var væk i to måneder uden at tjekke ind?
Jeg skulle se min mor og min kæreste først.
Vi havde en aftale, Mark.
Kom du i felten, ville du følge ordrer.
Du kan ikke frit vælge, hvornår det gælder.
Jeg reddede millioner af liv.
Og her ser alting fint ud.
Ja.
Ja, alt er bare rosenrødt.
Vogterne døde næsten,
mens du fjollede rundt med ruminsekter.
Jeg fandt noget vigtigt derude.
Det ved du allerede, ikke?
Vi overvåger Debbie for beskyttelse.
Primært passiv overvågning, men der lyttes efter bestemte ord.
Utroligt.
Er du vred over, at jeg ikke melder ind?
Det behøver jeg ikke.
Du har kameraer i min mors hus.
Det er ikke kameraer.
Det ville vi ikke gøre.
Siden du ved alting,
vil jeg se min kæreste som planlagt.
Fint med mig.
Et hold vil hente Nolans barn.
Det kan du ikke.
Vil du efterlade ham hos din mor?
Han er et rumvæsen.
Vi er bedre rustet til at passe ham.
Han er min bror, ikke et eksperiment.
Afblæs dine folk!
De er allerede på vej.
Afblæs dem!
Nu!
Tjekker ind i morgen.
Fint.
Din mor vil sikkert elske at passe sin eksmands nye barn.
Kommer.
Mark!
Du godeste. Du er tilbage.
Jeg har sådan savnet dig.
Jeg ville ikke være væk så længe.
Jeg var på en vanvittig plane...
...tarium i Philadelphia, da jeg besøgte min tante.
Det er min kæreste, Mark.
Han har taget sig af nogle familieting.
Det er Bridget, Jannie og Corey.
Hej, makker. Rart endelig at møde dig.
Så han findes altså.
Jeg troede bare, Amber ville afvise skumle fyre.
Jeg er meget ægte.
Jeg har bare været væk de sidste par måneder.
Vi lader jer være.
Amber, vi får dine noter senere.
Godt at møde dig, Mark.
Hvad skete der derude?
Er barnet hos din mor?
For nu.
Jeg ved ikke, hvad jeg gør.
Og jeg troede, det var vildt her.
Pis. Undskyld.
Jeg har kun talt om mig selv.
Du har været meget igennem, det forstår jeg.
Jeg vil gerne høre, hvad jeg er gået glip af.
College er ingen spøg.
Jeg dumpede en vigtig sociologiprøve.
Seriøst? Dig?
Ja.
Min bedstefar døde.
Det tog jeg ikke så godt.
TIL KÆRLIGT MINDE OM
Jeg kom igennem det.
Begravelsen. At komme tilbage.
Folk spurgte, hvor du var.
At lyve om det var ikke fedt.
Det skulle ikke være så kompliceret.
Det er okay.
Jeg vidste, hvad jeg gik ind til.
Ikke kun superheltetingen.
Det hele.
Jeg troede, min far
var færdig med at ødelægge mit liv.
Han kan ikke ændre mit syn på dig, uanset hvor mange planeter han ødelægger.
Det er det vigtigste.
Godt, du er tilbage.
Hjælp.
Hjælp mig.
Jeg beder jer.
Hr.?
Er alt i orden?
Hvad er der?
Du skal se noget på vores langdistancescannere.
Det er dumt.
Jeg kan se i mørket.
Forudsat, at du har dine øjne.
Tid.
Monster Girl, Kate, i bad.
Bulletproof, Shapesmith. Nu.
Immortal, hvis jeg må sige noget,
vil jeg minde om, at Monster Girls transformationer
får hende til at ældes omvendt.
Jeg kender mit holds kræfter.
Så må du forstå, at den slags træning skader hende.
- Jeg har lavet en simulering... - Jeg kan altså godt høre jer!
Jeg bemærkede, at Immortal ikke sporede dine transformationer.
Det er ikke hans opgave.
Og heller ikke din.
Hvis din tabte tid kan afbødes...
Er du sådan efter første date,
bliver der ikke en anden.
Åh nej!
Er skolefesten aflyst?
Ikke sige det... Røvhul!
Fandens.
Du ved godt, at folk vil dræbe os hver dag, ikke?
Ring nu bare.
Vi har et problem.
Det kommer fra Mars med retning mod Jorden.
Vi ringer, men de svarer ikke.
Det kan være ubemandet.
Men det er tætpakket med biomateriale.
Kommer skibet fra Mars?
Er der mon nogen her med insiderviden... om Mars?
Venner.
Jeg har en afsløring.
Jeg er ikke et menneske fra Jorden, som jeg engang sagde.
Gør jer klar.
Sandheden kan være overvældende...
Vi ved, du er marsmand.
Troede du ikke, vi ville finde ud af det?
Vidste I det alle sammen? Fandens også.
Men vi ved ikke, hvordan du kom til Jorden, og hvorfor du er her.
Altså...
Jeg blev født som marsmand.
Langt væk på planeten Mars.
Som alle marsmænd brugte vi sequider som tjenere,
da de ikke kunne gennemtrænge vores hud,
hvilket de ellers holder af at gøre.
Selv som ung marsbo hadede jeg at bo under jorden.
Jeg ville se stjernerne.
Denne vej. Løb!
Så da muligheden bød sig...
...tog jeg den.
Jeg kom hertil med jeres rumfolk.
Og da jeg kom frem, blev jeg inspireret til at gøre godt og møde jer alle...
Hvad skete der med den rigtige astronaut?
Nå?
Vi havde mit folk i hælene.
Jeg troede, de ville finde ham før sequiderne.
Finde og dræbe ham, mener du.
Men de fandt ham ikke, vel?
Det gjorde noget andet.
Jeg ved det ikke.
Nå. Okay.
I betragtning af vores situation og med det store skib på vej hertil,
kunne man antage...
Man kunne gætte på,
at han muligvis blev...
En besat vært for de skrækindjagende sequider.
Jeg er vildt ked af det.
Okay. Vi har et utal af dem på vej hertil.
De har besat Rus Livingston,
og de kan besætte en million flere af os.
Og det hele er din skyld.
Ja, nu forstår du det.
- Det er slemt. - Øjeblik.
Skal vi tro på ham?
Han løj for os al den tid.
Nej, jeg løj før.
Nu siger jeg sandheden.
Det er noget andet.
Du lod en amerikansk astronaut
- dø derude. - Hvad? Helt ærligt.
- Hvorfor finder vi os i det? - Undskyld.
- Hvorfor finde os i det? - Hold kæft.
Det her får konsekvenser.
Men det skib må ikke nå Jorden.
Shapesmith er vores eneste efterretningskilde.
Vi har brug for ham.
For nu.
Holdet består af mig, Bulletproof,
Black Samson, Monster Girl og... Shapesmith.
Rex, Shrinking Rae, Kate og Rudy, I holder skansen hernede.
Det er et rumfartøj,
så I får brug for min ekspertise.
Min dragt beskytter mig.
Enig. Rudy, du rejser også.
Du forstår ikke.
Der er muligvis hundrede millioner af sequider på det skib.
Vi er ikke nok.
Jeg ved, det ikke ligner mig, men jeg har en idé.
Pis!
Der er gået fem år,
og dine forældre har stadig ikke ordnet din vindueslås.
Jeg begynder at tro, at de faktisk vil have dig bortført.
Jeg gider ikke, Rex.
Og jeg vil ikke gøre grin med dig.
Seriøst.
Eller komme i bukserne på dig.
Eller hvad end du tror, jeg vil.
Men da jeg hørte, du var tilbage,
vidste jeg, at noget var galt.
Jeg har ikke brug for medlidenhed.
Er jeg nu blevet medlidende?
Så du, hvad jeg gjorde i Chicago?
Parkkollapset?
Jeg hørte om det.
Jeg dummede mig.
Folk kom nær til skade.
Jeg lod det gå ud over Killcannon, og folk kom til skade.
Jeg prøver at hjælpe, men skaber bare flere problemer.
Mine forældre havde ret. Hvem tror jeg, jeg er?
Alle jokker i spinaten.
Det er menneskeligt.
Det sagde Shakespeare.
Immortal, Black Samson,
skide Robot eller Rudy, eller hvad han kalder sig selv,
de har alle sammen fjumret.
At have kræfter er ikke let, men vi gør vores bedste.
Selv idioter som mig.
Regn det nu bare ud, Eve.
Du er så dygtig, at det er helt dumt.
Jeg så det, da vi mødtes.
Du var stadig ret medtaget af tabet.
MIN FAMILIE
Jeg tænker næsten ikke på dem.
Fordi du kom igennem det.
Og så kom du igennem min åndssvage teenageperiode
i skjul på dit værelse i halvandet år.
Og en masse andre kampe med Teen Team.
Du har reddet så mange mennesker.
Hver gang gjorde du den her forfærdelige verden
en smule bedre.
Jeg fulgte op på det par, du trak op af floden.
De kommer sig.
På grund af dig.
Så tør øjnene, bed dine forældre stikke det skråt op,
og kom derud igen. Ikke?
Jo.
Tak, Rex.
Hvad vil du?
Jeg er fornærmet.
Men ja, jeg har en lillebitte tjeneste at bede dig om vedrørende et rumskib.
Bang-bang.
Okay.
Åbn munden. Det er lækkert.
Det er...
Hvad stiller vi op med dig?
Der må være noget menneskemad, du kan lide.
Vi har altså en hoveddør!
Undskyld.
Jamen dog, grisebasse.
Hvordan spiser han?
Indtil videre hader han alt.
Han passer nok ind med menneskebørnene.
Undskyld.
Ved du, hvor fars ting er?
De fleste røg ud.
- Til velgørenhed. - Hvad? Du kunne have spurgt først.
Du var væk i to måneder,
og jeg kunne ikke leve i limbo, indtil du kom hjem.
Undskyld. Hvad ledte du efter?
Det er bare...
Da viltrumitterne tog far, bad han mig læse sine bøger.
Sæt han skjulte noget i dem?
Skjult mellem siderne.
Det passer dårligt, Cecil.
Beklager. Det haster.
Mark, du skal ud i rummet igen.
Hvad? Jeg er lige kommet tilbage.
Du var faktisk ret sur over det.
Se det som din tilgivelsestur.
Et skib fyldt med sequider er på vej fra Mars.
- Kan du huske dem? - Ja.
Hvis de lander, vil de kontrollere os for evigt.
Vi skal stoppe dem.
Klart.
Selvfølgelig.
- Skal du have hjælp med ungen? - Ellers tak.
Når du starter på arbejde,
får du brug for en uddannet plejer, ikke en lokal babysitter.
- Det har vi folk til. - Det er vores beslutning.
Ikke din.
Bare overvej det.
Gider du?
Du er lige kommet tilbage fra rummet.
De er på vej mod Jorden.
Og det er alvorligt.
Og mange mennesker kan komme til skade.
- Så jeg... - Bare kom sikkert tilbage. Okay?
Altid.
Hej, Jannie. Har I planer i aften?
Nej, alt er fint.
Jeg vil bare klare tankerne.
Invincible, jeg vidste ikke, du skulle med.
Det lød ikke særlig valgfrit.
Har I plads til en mere?
Eve!
Hej.
Rex sagde, I kunne bruge en hånd.
Det kan vi skam.
Men er du sårbar over for de væsner?
Du er ikke den eneste, der kan lave en rustning.
To minutter til affyring.
Det var mit stikord til at overlade jer små astronauter
til rummets uendelige mørke.
Hvis I lykkes, så har jeg lært jer alt, I ved.
Ellers er vi alle sammen på røven.
Tre. To. En.
Affyring.
Så...
I ved det nok ikke, eller anerkender det,
men ham her er nu den befalende Vogter på Jorden.
Siger hvem?
Mig. Lige nu.
Det er som at sige "helle".
Den første regel: Man må ikke rulle øjne.
Den anden regel: Gør jer klar til at fede den,
indtil taberne kommer tilbage.
Og der er ingen tredje regel.
Vi skal overvåge andre trusler, mens de er væk.
Klart.
Som om der opstår to altødelæggende katastrofer
på samme tid.
Nej!
Det vil jeg gerne se, Rae.
Hvem der?
Beklager, sergent.
For helvede da, Jerry! Du skræmte livet af mig!
Jeg ved, jeg ikke har pause, men jeg fik ikke frokost.
Tag din snack, og kom ud...
For helvede!
Afsted!
- Javel! - Ja.
Og husk. Dræb først, og stil spørgsmål senere.
Vi har et problem.
Er et problem ikke bare en mulighed i forklædning?
Skal de vide, at vi er her?
Selvfølgelig.
Det her fremskynder bare tingene lidt.
Min far er en nar,
men du vinder mesterskabet i lortefar.
Ja. Men det var værre end det.
Jeg var væk så længe, at jeg ikke var der for Amber, min mor, dig.
I havde brug for mig.
Du kan nok snart gøre det godt igen.
Hør efter.
Vi mangler informationer om Mars-skibet,
dets våbensystemer,
hvilken modstand vi skal forvente ombord.
Shapesmith vil besvare alle vores spørgsmål.
Det vil jeg helst ikke, da det er militærhemmeligheder.
Men jeg gør det.
Det er et af vores krigsskibe.
Det er enormt. Der kan være millioner af sequider ombord.
De er små, men stærke af deres størrelse.
Et skib fuld af dæmonvandmænd med superstyrke.
Fantastisk.
Der må også være marsmænd ombord.
Sequiderne kan ikke styre et skib.
Vi bør opsøge marsmændene. Skabe kontakt.
Ja! Mine gamle kammerater.
De er måske ikke så begejstrede for at se mig.
Det tænker jeg ikke.
Robot, hvordan får du os ombord?
Om et øjeblik slukker jeg for strømmen.
Som han sagde, er skibet stort,
så de ser os som vraggods.
Så hægter vi os på og skærer hul i skroget.
- Godt. - Vildt godt. Men det virker ikke.
Hvorfor ikke?
Krigsskibets sensorer er kraftfulde.
De kan se forskel på rumaffald, og hvad end vi er.
Og det siger du nu?
Ja. Jeg siger det nu.
De vil heller ikke tøve med at affyre missiler efter os.
Shapesmith?
Ja! Det er de missiler, jeg talte om.
Har vi ikke skjolde?
Vi er ikke bevæbnede som i Star Trek.
Alle sammen! Tæt på mig. Nu!
Pepperoni, svampe, hvidløgsbrød og vinger.
To hvidløgsbrød!
To hvidløgsbrød.
Nej! Bestil videre, Rae.
Cecil vil bare hilse på.
Ikke, Cecil?
Vi skal bruge en plan.
- Jeg ørler. - Luk øjnene!
Slap af. Vi har ilt til mindst ti minutter.
Jeg tror ikke, jeg holder i ti minutter.
Alle, der kan flyve, skub mod skibet!
Hej, marsmænd.
Dejligt at se jer alle igen.
- Jeg var på Jorden... - Jorden?
Du lod alt det her ske!
Han er roden til alt det her, men vi vil bare hjælpe.
I er mennesker. De vil slavebinde jer omgående.
Vi er ikke som resten af vores slags.
Vi kan modstå dem. Vi kan...
Klamt.
Nej!
Fik den.
De deler tanker!
Nu ved alle sequiderne, I er her.
Har du nogen instruktioner, chef?
Hent en sodavand.
Og slap af.
- Kongen har en plan. - Dørene er atomsikre.
Uigennemtrængelige udefra.
Vi forseglede tunnelerne, så der er ingen anden vej ind.
Nu venter vi bare på, at regeringen
imødekommer vores krav.
Ellers...
New York.
Los Angeles.
Chicago...
Dø hurtigt, røvhuller.
Min pizza bliver kold.
Mennesker.
Tror I, at I kan stoppe os?
Det kan I ikke.
Dig husker vi.
Vi kan ikke gennembore din hud.
Ligegyldigt. Det er der andre, der kan.
Få dem af ham! Det er den eneste måde!
Der er for mange!
Vi har brug for en ny plan!
Jeg forstyrrede deres nervesystem, men de vågner snart igen.
Dræb så mange, I kan, mens de er bevidstløse.
Pis!
Kom tættere på!
Jeg troede...
...at de her...
...var...
...elendige!
Hej, Kate!
Den, der dør først, betaler for pizzaen.
Rex! Rae.
Hjælp!
Hold fast!
Kate!
Åh gud, nej!
Kom nu, Eve. Du kan godt.
Er du skør?
Jeg kan bruge dragten til at forstærke pulsen.
Forhåbentligt bedøver det dem længe nok til at få Rus væk.
Men I skal beskytte mig imens.
Hvor længe?
Fem minutter.
Det skal du få betalt!
Hey, idiot!
Hun forbliver ikke lille.
Mums.
Det her sker ikke.
Det her sker ikke!
Fandens.
Hvor er du modig.
Men overlever den modige?
Eller gør den, der venter,
indtil modstanderen er for skadet til at kæmpe?
Bare gør det, din nar.
Du kan godt.
Kom nu. Hold den. Du kan godt!
Jeg kan ikke mere.
Nej, nej. Eve!
Jeg er ikke død.
Jeg troede, jeg var død.
Det føltes, som om jeg var død.
Det er en dejlig overraskelse.
Hallo?
Luk mig ud af den her tingest.
Helt fantastisk.
Åh nej. Undskyld.
Skod. Jeg ødelagde den.
Den her er sikkert...
Den er sikkert dyr.
Åh gud.
Jamen dog.
Jeg er glad for at se dig i ét stykke, Allen fra Unopa.
Ja.
Ét stort, veltrænet stykke.
Ja.
Jeg skylder dig en undskyldning.
Da vi førte dig hertil efter viltrumitangrebet,
slukkede jeg din iltmaskine
og lod dig klare dig selv.
Hvad? Hvorfor gjorde du det?
Uden den ville du enten dø eller blive stærkere end før.
Jeg beklager at spille hasard med dit liv,
men det betalte sig.
Du kan nu forsvare dig mod en viltrumit.
Det tvivler jeg på.
De slog mit øje ud.
Jeg så det med mit eget øje.
Det var meget mærkeligt.
Du undervurderer dig selv, Allen.
Tak for tilliden,
men jeg vil ikke tage revanche foreløbig.
Ser jeg en anden viltrumit, vil jeg...
Kors i røven! Er du viltrumit?
Nej. Jeg er noget meget værre.
Jeg er den eneste viltrumit, der har gjort oprør mod Imperiet.
I hvert fald indtil du fortalte mig om Invincible.
Allen,
du skal vende tilbage til Jorden
og føre Invincible hertil.
Han er nøglen til at vende slagets gang.
Tekster af: Anders Søgaard
Kreativ supervisor Emil Tolstrup