AZ ELŐZŐ RÉSZEK TARTALMÁBÓL...
Ha valaki felemelheti romjaiból ezt a szövetséget,
az Hüllőkirály lesz!
Ha azok a szekvidek hatalomra jutnak, a Föld kerül sorra.
Bocsáss meg, Allen!
Szervusz, fiam! Rég láttalak.
Ő a kisöcséd.
SZERETŐ FÉRJ ÉS APA
Kurvára nem ismertelek!
Nincs szükséged rá.
Segítsenek!
Viltrum tudja, hogy dezertáltam. A nyomomban vannak.
- Azok... - Viltrumi katonák.
Miért érdekel a sorsuk?
Harcolj úgy, mint egy viltrumi!
Én nem vagyok gyilkos.
Apádat kivégezzük.
Átveszed a helyét, és előkészíted a Földet az uralkodásunkra.
Ő az uralkodó másik fia.
Vajon meghalt?
Mozog a mellkasa.
Mi ez a vörös folyadék?
Biztos a vére.
Van egy lyuk a testén.
A város...
Andressa.
Odavihetünk.
Mark!
Nolan...
Nolan merre van?
Elvitték a viltrumiak.
Sajnálom!
A város, a néped. Az egész a mi hibánk.
Mark, hisz megmentetted az életemet.
És az öcsédét is.
Ha apával nem jövünk ide,
mindez meg sem történt volna.
Ha apád nem jön ide, nem lenne fiam.
És ha te nem vagy,
mindketten meghaltunk volna.
Mi nem élünk olyan sokáig, mint ti.
Nem szokásunk másokat hibáztatni.
Mindig a jövőbe tekintünk.
Újjáépítjük a városunkat. Ezt garantálhatom.
Mark Grayson!
Hahó! Szeva, Nuolzot!
Jó hírem van.
Megjavítottunk egy űrhajót, amivel hazamehetsz.
Visszatérhetsz a bolygódra, és az oktató- és ivóközpontba.
Köszönöm! De még nem mehetek.
Sok itt a tennivaló.
A város rövidesen újjáépül.
De a népednek biztosan kell az erőd.
Rengeteg hős van a Földön.
Csak boldogulnak nélkülem.
Eljött a hatalmas Omnipotus!
Hajtsatok fejet
határtalan erőm előtt!
Nem.
Hát, biztos jól ismered a bolygódat.
Felség!
Nuolzot, közölted Markkal a hírt?
Azt hittem, örömmel fogadja majd.
Nehéz kiigazodni az embereken.
Én örülök.
Már hiányzik az édesanyám meg a barátnőm.
- De még dolgom van itt. És... - Eleget segítettél.
Most már ideje hazatérned.
Viszont kérnem kell tőled valamit.
Vidd magaddal az öcsédet!
A Földre.
Tessék?
Miket beszélsz? Te vagy az anyja.
Mark, nézz csak rám!
Láthatod, mennyit öregedtem az első találkozásunk óta.
Az öcséd gyorsabban öregszik, mint te,
de sokkal lassabban, mint mi.
Már nem leszek, mire kimondja az első mondatot.
Amíg itt volt Nolan, nem aggódtam. Hisz ő felnevelhette volna.
De nemsokára...
mindenki halott lesz, akit csak ismer.
Generációk múlnak el, mielőtt felnőne.
Miféle anya tenné ki egy ilyen életnek?
Apám engem is épp ettől féltett.
Nolan megváltoztatott.
Nagyobb távlatokban tekintek az életre, mint a legtöbb thraxai.
De számomra a hosszú élet így is csak illúzió marad.
Nektek viszont lehetőségetek van rá.
Remélem, apának nem esik baja.
Én is remélem.
De ha életben is marad, nem engem fog keresni, hanem téged.
- Várjunk, ez... - Nagyon jó volt együtt élni Nolannel.
De tudni fogja...
hogy az életem véget ért.
Ne felejts el, kisfiam!
Remélem, egy nap majd megérted, miért engedtelek el.
Kérlek!
Nemsokára már csak te maradsz neki.
És szüksége lesz valakire...
LEGYŐZHETETLEN
Kösz, Paul! Holnap találkozunk.
Debbie!
Várj!
Ezt elfelejtettem odaadni.
Közös ajándék az irodától.
A ház eladásáért?
Mondhatni.
És hát,
mindnyájan tudjuk...
milyen nehéz időszakot éltél át.
De örülünk, hogy visszatértél.
Köszönöm!
Köszi, Paul!
Szia, anya!
Mark!
Te jó ég, Mark! Két hónapja nem láttalak!
Próbáltam nem aggódni, de még Cecil is totál ki volt borulva.
Hát ez meg kicsoda?
Nem találok szavakat.
Egészen máig azt sem tudtam, életben van-e még Nolan.
Mármint azt sem tudtam, szeretném-e, hogy éljen.
Erre tönkretett egy újabb bolygót,
és a másik fia itt ül a konyhámban.
Elvitték a viltrumiak.
Nem volt választása.
Dehogynem.
Nem kellett volna arra a bolygóra mennie.
És pláne nem kellett volna, hogy gyereke szülessen másvalakitől.
Sosem vállalja a felelősséget a sok tönkretett életért.
Másra hagyja a piszkos munkát.
Újra meg újra.
Tudom.
Mégis mihez kezdjünk vele?
Ebben a korban egész napos felügyeletet igényel.
Hisz még neve sincs.
Gyorsabban öregszik.
Nem marad sokáig csecsemő.
Halaszthatnék egy évet, hogy vigyázzak rá.
Micsoda? Nem! Ki van zárva.
Két hónapig távol voltam.
Úgysem lesz valami rózsás az átlagom.
És a hazaúton belejöttem a peluscserébe.
Cecil nem segíthet?
Nem tehetjük ezt.
Csak van más megoldás.
Mint például?
Lila a kölyök.
Nem bízhatom egy idegenre, és a sulit sem akarom otthagyni.
De...
abban igazad van, hogy apa folyton lepasszolja a felelősséget.
De ő a kisöcsém, és nem hagyhatom magára.
Hát, ezt nyilván tőlem örökölted.
Ne hagyd ott a sulit!
Kiveszek pár nap szabit, és vigyázok rá.
Majd csak kitalálunk valamit.
De cseréld ki a pelusát, mielőtt elmennél itthonról!
Küldjünk valakit a helyszínre!
Valószínűleg kamu, de biztosra kell mennünk.
Jelentést egy órán belül!
Uram! Ráérne egy percre?
Van dolgunk bőven, Donald, ha nem tűnt volna fel.
Pedig muszáj lenne időt szakítania... erre.
Mindenki kifelé!
Jól hallották.
Hagyjanak magunkra!
Azonnal!
Jól van. Most már figyelek.
Miután Mindenember elszabadult tavaly,
felrobbantottuk a megfigyelőállomást, hogy megállítsuk.
Maga robbantott, miután mindenkit kijuttatott.
Kész csoda, hogy egyáltalán túlélte.
Akkor miért nem emlékszem semmire?
Sokkot kapott. Elég rendesen megégett.
Megégtem?
Megégésnek nevezi ezt?
Már megbocsásson, uram, de mit műveltek velem?
Nem szerepelek a Fehér Szoba listáján?
De. Többnyire.
Fényeket le!
Ez meg mi?
Ezt műveltük magával.
A legmodernebb technológia.
Persze piszkosul drága.
És ha engem kérdez, jobban néz ki, mint a régi teste.
De hogyan?
Szerencséje volt.
Mindenember teste megóvta a robbanás nagy részétől.
Az agya ép maradt, amikor kihoztuk.
De a teste többi része nem igazán.
A testem többi része?
Cecil, mégis mi vagyok én?
Önmaga.
Csak jobb. Erősebb.
És életben van.
De hát semmire sem emlékszem.
Mindenki tudott róla, csak én nem?
A poszttraumás stressz szar dolog. Gondoltuk, jobb lesz így.
Mármint magának lesz jobb.
De ehhez nem volt joga!
Mégis mit akar, Donald?
Inkább meghalt volna?
Tudja, milyen világban élünk. Ez a munkával jár.
Nincs idő egzisztenciális aggályokra.
Aggályokra?
Szóval így nevezik?
Te jó ég, Cecil! Tudtam, hogy rideg, de hogy ennyire...
Uraim?
- Mi van? - Mi van?
TELJES TUDATOSSÁG - EGY FILOZOFIKUS ÉLET DR. CARL SPACKLER
Ennyi filozófia elég is lesz mára.
Mióta szoktad becsukni az ablakot?
Mark! Baszki!
Azóta szoktam becsukni, amióta megjelent az a kutyának álcázott óriásbogár.
- Megmentetted őket a meteoroktól? - Meteoroktól?
Ja, tényleg.
Igen is meg nem is.
Elég fura helyzet állt elő.
Ami engem illet.
Ja, gondoltam.
Jó sokáig voltál távol.
Ez egyetemi években örökkévalóság.
Amúgy látni akar a dékán.
A gyenge teljesítmény lesz a téma.
Azt mondtad, falazol nekem.
Falaztam is. Egy ideig.
Na de két hónapig?
Ennyit sajna senki sem lóghat.
Mi történt?
Sok minden.
Láttam az apámat.
Az apádat?
Mindent elmesélek.
De előbb látnom kell Ambert.
Persze, pattints csak le a csajod miatt!
Legalább lesz időd visszarakni a posztereimet.
Az összeset!
És, mikor is akartál szólni, hogy visszatértél?
Mintha nem tudott volna róla.
Megmondtam, hogy ne menj el.
Leléptél két hónapra. Erre nem is jelentkezel?
Valahogy fontosabb volt az édesanyám meg a barátnőm.
Megegyeztünk, Mark.
Úgy volt, hogy követed a parancsaimat a terepen.
Erről nem dönthetsz tetszőlegesen.
Milliók életét mentettem meg, Cecil.
És úgy tűnik, minden rendben van a Földön.
Ja.
Minden pompás.
Az Őrzők kis híján meghaltak,
míg te űrbogarakkal bohóckodtál.
Igenis számít, amit a Thraxán tettem és megtudtam.
De már tud róla, ugye?
Szemmel tartjuk Debbie-t az ő érdekében.
De nem közvetlenül. Csak bizonyos kulcsszavakra figyelünk fel.
Ez hihetetlen.
Azért pipa, mert nem jelentkeztem?
Nem vagyok köteles.
Bekamerázta a házunkat!
Szó sincs kamerákról.
Sosem tennénk ilyet.
Na jó, mivel most már mindenről tud,
megyek a barátnőmhöz, ahogy elterveztem.
Részemről rendben.
Küldök egy csapatot Nolan fiáért.
Azt nem teheti.
Mégis mi a terved? Az anyádra bízod?
Ő egy földönkívüli.
Mi könnyebben gondját tudjuk viselni.
Ő az öcsém, nem holmi tudományos kísérlet.
Állítsa le az embereit!
Már úton vannak.
Állítsa le őket!
Most!
Holnap jelentkezem.
Rendben.
Az anyád biztos örömmel viseli gondját az exférje új gyerekének.
Jövök.
Mark!
Istenem, hát visszajöttél!
Úgy hiányoztál!
Nem akartam ilyen sokáig távol maradni.
Elvittek erre az idióta bolygó...
kutató állomásra Philadelphiába, amikor meglátogattam a nénikémet.
Figyu! Bemutatom a barátomat, Markot.
Le kellett lépnie egy kis időre családi ügyek miatt.
Mark, bemutatom Bridgetet, Jannie-t és Corey-t.
Szeva! Örülök, hogy végre megismerhetlek.
Hű! Szóval tényleg létezel.
Én meg azt hittem, Amber csak lerázza a nyomulós pasikat.
Hát igen. Nagyon is létezem.
Csak nem voltam itt az elmúlt pár... hónapban.
Akkor most magatokra hagyunk.
Majd később beugrunk a jegyzeteidért.
Örvendtem, Mark!
Mi történt veled?
Szóval a kölyök most anyudnál van?
Egyelőre.
Nem tudom, mitévő legyek.
Én meg azt hittem, nekem voltak őrült hónapjaim.
Basszus, ne haragudj!
Végig magamról beszéltem.
Elég sok minden történt veled. Megértem.
Komolyan mondtam. Kíváncsi vagyok, miről maradtam le.
Hát, az egyetem már nem piskóta.
A bukó szociológia zh-m a jegyem harmadát teszi ki.
Komolyan? Elbuktad?
Aha.
Meghalt a nagypapám.
Nem viseltem túl jól.
NEM FELEDÜNK
Átvészeltem.
A temetést. Aztán visszajöttem.
Folyton kérdezősködtek, merre jársz.
Nem volt kellemes hazudoznom.
Nem hittem volna, hogy ilyen macerás lesz.
Semmi gond.
Jól tudom, mire vállalkoztam.
Nem csak a szuperhősködés a gond.
Az egész.
Azt hittem, mivel apa elment,
már nem fogja tönkretenni az életemet, de...
Figyelj!
Akármennyi bolygót pusztít el, én ugyanúgy szeretni foglak.
És csak ez számít.
Jó, hogy visszajöttél.
Segítség!
Segítsenek!
Kérem!
Uram? Uram!
Jól van, uram?
Mi történt?
Érzékeltek valamit a nagy hatótávolságú detektoraink.
Ez hülyeség.
Átlátok a kendőn.
Legalább még megvan a szemed.
Vége.
Monster Girl, Duplana! Mehettek.
Golyóálló, Alakgyúró! Ti jöttök.
Halhatatlan, csak egy szóra.
Emlékeztetnélek, hogy Monster Girl az átalakulásaitól
egyre fiatalabbá válik.
Mindenki szupererejével tisztában vagyok.
Akkor tudnod kell, hogy a kiképzés veszélyes a számára.
- Kifejlesztettem egy szimulációt, ami... - Hékás! Én is itt vagyok, vili?
Amanda, feltűnt, hogy Halhatatlan nem számolja az átalakulásaidat.
Nem az ő dolga, hogy számolja.
És nem is a tiéd.
De ha van rá mód, hogy csökkentsük az elvesztegetett idődet...
Ha átmész főnökbe egy randi után,
nem lesz több alkalom.
Na ne!
Lemondta a nyolcadikos bált?
Ne mondd már, hogy... Csessze meg!
A faszom!
Ugye tudja, hogy folyton a bőrünket visszük vásárra?
Hívjon fel! Kérem!
Akadt egy kis gondunk.
A Marsról jön, egyenesen a Föld felé.
Megpróbáltuk elérni őket, de nem válaszolnak.
Talán nincs senki a fedélzeten.
Életjelek észlelhetők az űrhajó minden pontján.
Szóval a Marsról jön, mi?
Vajon akad köztünk olyan, aki jártas a Mars ügyeiben?
Barátaim.
Be kell vallanom valamit.
Nem igaz, hogy a Földön születtem emberként.
Készüljetek fel!
Lehet, hogy nem lesz könnyű...
Tudjuk, hogy a Marsról jöttél.
Azt hitted, csak úgy hagytuk, hogy csatlakozz?
Ti mind tudtátok? Csesszétek meg!
Azt viszont nem tudjuk, hogyan kerültél a Földre, és miért maradtál itt.
Na jó.
Kicsi marsiként jöttem a világra.
A messzi Marson.
Mint mindenkinek, nekünk is szolgáink voltak a szekvidek,
mivel nem tudtak behatolni az alakváltó bőrünk alá,
amit egyébként előszeretettel csinálnak.
Már gyermekkoromban is utáltam a föld alatt élni.
Látni akartam a csillagokat.
Erre! Futás!
Így hát amikor kínálkozott a lehetőség...
éltem vele.
Csatlakoztam a többi űrhajóshoz.
És amikor a Földre értem, arra vágytam, hogy jót tehessek, és megismertelek...
Na várjunk csak! Mi lett az igazi űrhajóssal?
Nos?
Mögöttem voltak a társaim az alagútban.
Gondoltam, biztos előbb találnak rá, mint a szekvidek.
Azért, hogy végezzenek vele.
De nem találták meg, igaz?
Megelőzték őket.
Nem tudom.
Na jó.
Tekintettel a jelenlegi helyzetünkre, és arra, hogy erre jön az a nagy űrhajó,
azt feltételezhetnénk...
vagyis azt gondolhatnánk, hogy talán,
és ez egy erős talán, az űrhajós átváltozott egy...
kollektív tudattal rendelkező, rémisztő gazdatestté.
Úgy sajnálom!
Jól van. Tehát fogalmunk sincs, hány olyan izé tart errefelé.
Belebújtak Rus Livingston bőrébe,
és ezt akár emberek millióival is képesek megtenni.
És persze mindez a te hibád.
Igen! Szóval már értitek.
- Ez szörnyű. - Várjunk már!
Tényleg elhisszük, amit mond?
Végig a képünkbe hazudott.
Nem, csak eddig hazudtam.
Most az igazat mondtam.
Ez azért más.
Hagytad, hogy egy amerikai űrhajós
- meghaljon. - Micsoda?
- Miért hagynánk annyiban? - Sajnálom!
- Miért tűrjük ezt el? - Befogni! Mindenki!
Ezért még számolunk.
De az űrhajó nem érheti el a Földet.
És csak Alakgyúró rendelkezik kellő tudással.
Szükségünk van rá.
Egyelőre.
Én leszek a csapatban Golyóállóval,
Black Samsonnal, Monster Girllel és... Alakgyúróval.
Rob, Zsugor Rae, Duplana és Rudy, ti idelent maradtok.
Ez egy földönkívüli űrhajó.
Jól jöhet a szakértelmem.
És nem eshet bajom a ruhámban.
Egyetértek. Te is velük mész.
Ti ezt nem értitek.
Több millió szekvid van azon az űrhajón. Talán több százmillió.
Nem leszünk elegen.
Tudom, hogy ez nem jellemző rám, de van egy ötletem.
Basszus!
Már vagy öt éve nem jártam itt,
de a szüleid még mindig nem csináltatták meg az ablakodat.
Szinte kezdem azt hinni, hogy azt szeretnék, valaki raboljon el.
Most nincs hozzá kedvem, Rob.
Nem azért jöttem, hogy gúnyolódjak.
Tényleg.
És nem is egy jó numeráért.
Vagy azért, amit gondolsz.
De amikor hallottam, hogy visszatértél,
tudtam, hogy valami nem stimmel.
Nem kell sajnálnod, Rob.
Mikor szoktam én sajnálkozni?
Hallottad, mit műveltem Chicagóban?
A parknál.
Igen, hallottam.
Nagyon elcsesztem.
Bajuk is eshetett volna.
Aztán levezettem a dühömet Gyilkos Ágyún. És ott tényleg megsérültek.
Valahányszor segíteni akarok, csak bajt okozok.
Jól mondták a szüleim. Kinek képzelem magam?
Mindenki kúr el dolgokat.
Elkúrni emberi dolog.
Shakespeare mondta.
Halhatatlan, Black Samson,
Robot vagy Rudy vagy hogy is hívja magát mostanság.
Mind lebőgtek legalább egyszer.
Nem könnyű a szupererőnkkel bánni, de megtesszük, amit lehet.
Még én is a lúzer búrámmal.
Gondolj csak bele, Eve!
Sokkal többször tettél jót, mint rosszat, szóval ne rágd magad ezen!
Ezt akkor mutattad, amikor megismertelek.
Eléggé levert voltál, miután elvesztetted őket.
A CSALÁDOM
Egyre ritkábban jutnak eszembe.
Mert túltetted magad rajtuk.
Aztán azon is túltetted magad, hogy tini bunkóként rád zúdítottam a gondjaimat,
és másfél évig nálad húztam meg magam.
Aztán volt még vagy száz csatád a Tini Csapattal.
Ezek során egy csomó embert megmentettél.
És minden ilyen akcióddal ezt a szar, szörnyű, borzasztó világot
jobb hellyé tetted.
Amúgy utánajártam, mi történt azokkal, akiket kihúztál a folyóból.
Teljesen fel fognak épülni.
Hála neked.
Úgyhogy töröld le a könnyeidet, küldd el a búsba a szüleidet,
és térj vissza a terepre! Oké?
Oké.
Kösz, Rob!
És most ki vele, mit akarsz!
Hát, most megbántottál.
De igen, kérnék egy aprócska szívességet, amiben szerepel egy űrhajó.
Meg némi lövöldözés.
Jól van.
Tátsd ki a szád! Nagyon finom.
Finom...
Mihez kezdjünk veled?
Csak ízlik valami, ami nekünk, embereknek is.
Mark! Van ám ajtónk is.
Bocsi!
Hát szia, te kis mocskoládé!
Evett valamit?
Egyelőre semmi sem jön be neki.
Tuti könnyen beilleszkedik majd az emberek közé.
Sajnálom!
Amúgy nem tudod, hol vannak apa cuccai?
A többségét elosztogattam.
- Jótékony célokra. - Mi van? Megkérdezhettél volna!
Eltűntél két hónapra.
Valahogy nem volt kedvem tétlenül várakozni.
Ne haragudj! Mi kellene?
Hát...
amikor a viltrumiak elvitték apát, azt mondta, olvassam el a könyveit.
Talán elrejtett valamit az egyikben.
Becsúsztathatta két lap közé.
Most nem igazán érünk rá, Cecil.
Ne haragudj, de sürgős!
Mark, lenne egy utad az űrbe.
Micsoda? Most tértem vissza onnan.
És eléggé berágott rám emiatt.
Ezzel jóvá tehetnéd.
Egy Marsról érkező űrhajó tele van azokkal a szekvidekkel.
- Emlékszel még rájuk? - Aha.
Ha eljutnak a Földre, képtelenség lesz megszabadulni tőlük.
Meg kell állítanunk őket.
Rendben.
Megyek.
- Nem kell segítség a kölyökkel? - Megvagyunk, köszi!
És ha majd dolgozni fogsz?
Valakinek gondját kell viselnie, amire nem lesz elég egy bébiszitter.
- Van rá emberünk. - Ez a mi döntésünk.
Nem a magáé.
Csak fontold meg!
Kérlek!
De hisz most tértél vissza az űrből.
A Föld felé tartanak.
És komolynak tűnik.
Ja és sokaknak baja eshet.
- Úgyhogy... - Csak vigyázz magadra, jó?
Mint mindig.
Szia, Jannie! Van programotok ma estére?
Ugyan, semmi gond.
Csak jó lenne kikapcsolódni egy kicsit.
Legyőzhetetlen! Nem tudtam, hogy te is jössz.
Hát, nem úgy tűnt, mintha lenne választásom.
Van még szabad hely?
Eve!
Szia!
Rob azt mondta, jól jönne a segítségem.
Jól mondta.
De így nem leszel veszélyben?
Nem csak te tudsz védőruhát kreálni.
Két perc a kilövésig.
Hát, itt az ideje, hogy búcsút vegyek a bátor haverjaimtól,
akikre vár az űr végtelen sötétsége.
Ha sikerrel jártok, tőlem tanultatok mindent.
De ha nem... hát akkor baszhatjuk.
Három. Kettő. Egy.
Felszállás.
Nos hát...
talán nem is sejtitek, amit most fogtok hallani,
de immár én vagyok a rangidős Őrző a Földön.
Ezt meg ki mondta?
Én. Az imént.
Mint amikor lestoppoljuk az anyósülést.
Első szabály: nincs se mérgelődés, se durcizás.
Második szabály: készüljetek fel, mert baromi jól fogunk mulatni,
amíg azok a lúzerek vissza nem térnek!
Ja és nincs harmadik szabály.
Résen kellene lennünk a távollétükben.
Hogyne.
Mert majd pont két, világot veszélyeztető csapással lesz dolgunk,
ráadásul egyszerre.
Jaj, ne!
Szeretném én azt látni, Rae.
Ki van ott?
Elnézést, őrmester!
Az ég szerelmére, Jerry! A szívbajt hoztad rám!
Tudom, hogy nem most van a szünetem. De nem ebédeltem.
Fogd az istenverte kajádat, és...
A francba!
Mozgás!
Igenis, uram!
De ne feledjétek! Előbb ölünk, és csak utána kérdezősködünk.
Van egy kis probléma.
Mi a probléma, ha nem álcázott lehetőség?
Tudatni akarod velük, hogy itt vagyunk?
Naná!
Így legalább felpörögnek az események.
Hát, az én apám is tuskó,
de a tiéd még az enyémnél is sokkal gázosabb.
Ja. De nem csak erről van szó.
Olyan sokáig nem voltam itt Ambernek, anyunak, neked.
Pedig szükségetek volt rám.
Ha ez megnyugtat, engem nemsokára kiengesztelhetsz.
Figyelem!
Több információra van szükségünk a marsi űrhajóról.
A fegyverrendszeréről,
és arról, mire számíthatunk, ha a fedélzeten leszünk.
Úgyhogy Alakgyúró most elmesél szépen mindent, amit csak tud.
Inkább nem mesélnék, mivel marsi katonai titkokról van szó.
Na jó, mégis.
Ez az egyik hadihajónk.
Hatalmas. Több millió szekvid lehet rajta, bár remélhetőleg nincs.
Kicsik ugyan, de a méretükhöz képest nagyon erősek.
Egy űrhajó tele szupererős démoni medúzákkal.
Szuper.
Biztos lesznek marsiak is odafent.
A szekvidek képtelenek egyedül navigálni.
El kell érnünk őket. Lépj kapcsolatba velük!
Hát igen! A régi cimboráim.
Nem hinném, hogy tárt karokkal fogadnának engem.
Azt meghiszem.
Robot, hogy jutunk a fedélzetre?
Egy perc, és lekapcsolom a hajtóművet.
Ahogy Alakgyúró mondta, nagy a hajójuk,
így törmeléknek fogunk látszani.
Majd ha már közel járunk, lyukat fúrunk a hajótestbe.
- Jó. - Nagyon is. De nem fog beválni.
Miért?
A hajó szenzorai nagyon érzékenyek.
Simán meg tudnak különböztetni minket holmi űrtörmeléktől.
És ezt csak most mondod?
Igen. Most mondom.
Ja és egyből rakétákat lőnek ki, ha észrevesznek.
Alakgyúró?
Igen! Ezekről a rakétákról beszéltem.
Nincs pajzsunk vagy ilyesmi?
Ez nem a Star Trek. Nincs fegyverünk.
Mindenki! Ide hozzám! Gyerünk!
Fele pepperonis, fele gombás, és egy fokhagymás tekercs pár szárnnyal.
Két fokhagymás tekercs!
Két fokhagymás tekercs.
Na ne! Rendelj még, Rae!
Cecil csak benézett, minden oké-e.
Ugye, Cecil? Ugye?
- Egek! - Kéne egy terv.
- Hányni fogok. - Akkor hunyd be a szemed!
Nyugodjatok meg! Legalább tíz percre elegendő az oxigén.
Nem hinném, hogy tartani tudom tíz percig.
Aki tud repülni, az tolja a hajó felé!
Helló, marsi testvéreim!
Jó újra látni titeket.
- Idáig a Földön voltam, és... - A Földön?
Te tetted! Te vagy a felelős a történtekért!
Tudjuk, hogy ő a felelős, de segíteni jöttünk.
Emberek vagytok. Egy szempillantás alatt leigáznak.
Mi nem átlagos emberek vagyunk.
Ellenállunk nekik.
Pfuj!
Ne!
Megvan!
Egy az elméjük!
Már mind tudják, hogy itt vagytok!
Óhajtasz valamit, főnök?
Mondjuk egy üdcsit.
És nyugi!
- A király biztos kitervelt valamit. - Ezek atombiztos ajtók.
Képtelenség behatolni kívülről.
Az alagutat meg lezártuk, szóval nincs más bejárat.
Úgyhogy szépen megvárjuk, amíg a kormány
eleget tesz a követeléseinknek.
Vagy ha mégsem...
akkor New York,
Los Angeles,
Chicago...
Nem érünk rá, seggfejek!
Kihűl a pizzám.
Emberek!
Azt hiszitek, megállíthattok minket?
Tévedtek.
Emlékszünk ám rád.
Nem férkőzhetünk a bőröd alá.
De sebaj! Találunk majd más alanyokat!
Szedjétek le róla őket! Ez az egyetlen esély!
Túl sokan vannak!
Új terv kell!
Leállítottam az idegrendszerüket, de nemsokára magukhoz térnek.
Addig öljünk meg, amennyit csak lehet!
Baszki!
Gyertek ide!
Azt hittem...
hogy ezek...
elvileg...
bénák!
Duplana!
Ne feledd, az fizeti a pizzát, aki először elpatkol!
Rob! Rae!
Segítség!
Tarts ki!
Duplana!
Te jó ég! Ne!
Gyerünk, Eve! Meg tudod csinálni!
Megőrültél?
Ha átalakítom a védőruhámat, erősebb löketet kapnak a szekvidek.
Remélhetőleg elég időre megbénítja őket, és megmenthetjük Rust.
De fedeznetek kell, amíg nem végeztem.
És az mennyi idő?
Öt perc.
Ezért kurvára megfizetsz!
Hé, te vadbarom!
Ő sosem marad kicsi.
Nyami!
Ez nem velem történik,
tuti nem velem történik!
Ez nem velem történik!
Picsába!
Milyen bátor vagy!
De vajon a bátor marad életben?
Vagy az, aki megvárja,
míg az ellenfele annyira meggyengül, hogy már képtelen harcolni?
Tedd meg, te pöcs!
Kibírod!
Gyerünk, tartsd meg! Sikerülni fog!
Nem bírom!
Ne! Eve!
Hű!
Azta!
Nem haltam meg.
Pedig már biztosra vettem.
Úgy éreztem, végem. De ez...
ez egy kellemes meglepetés.
Hahó?
Valaki kiengedne ebből az izéből?
Hát, ez szuper.
Jaj, ne! Sajnálom!
Basszus! Eltörtem.
Lefogadom, hogy...
Lefogadom, hogy drága cucc volt.
Te jó ég!
Micsoda muszkli!
Örülök, hogy egy darabban láthatlak, unopai Allen.
Hát igen.
Egy nagy, kigyúrt darabban.
Igen.
De sajnos bocsánatot kell kérnem.
Amikor idehoztunk a viltrumiak támadását követően,
lekapcsoltam a lélegeztetőgépedet,
és a sorsodra hagytalak.
Micsoda? Miért tette ezt?
Tudtam, hogy vagy belehalsz, vagy sokkal erősebbként fogsz felébredni.
Sajnálom, hogy kockára tettem az életedet!
De kifizetődő volt.
Most már méltó ellenfele lennél egy viltruminak.
Hát, azt kétlem.
Olyat kaptam, hogy kiugrott a szemem.
Emlékszem, mert a saját szememmel láttam.
Elég fura volt.
Alábecsülöd az erődet, Allen.
Igazán hálás vagyok a belém vetett bizalmáért,
de egyelőre nincs kedvem bunyózni velük.
Ha még egyszer meglátok egy viltrumit...
A rohadt életbe! Maga is viltrumi?
Nem. Sokkal rosszabb vagyok annál.
Én vagyok az egyetlen viltrumi, aki fellázadt a birodalom ellen.
Legalábbis azt hittem, amíg nem meséltél Legyőzhetetlenről.
Allen,
vissza kell térned a Földre,
és ide kell hoznod Legyőzhetetlent.
Ő a kulcs ahhoz, hogy megfordítsuk a háború menetét.
A feliratot fordította: Tulik Dániel
Kreatív supervisor Kwaysser Erika