ANTERIORMENT
Porta'ns l'Invencible.
Ell és la clau per canviar el curs de la guerra.
Encara estic fotut per allò d'en Rick.
No sabia ni que en Nolan era viu.
Ara ha destrossat un altre planeta i tinc el seu nou fill aquí a la cuina.
Han posseït en Rus Livingston
i poden posseir milions de persones més.
Molta gent podria prendre mal.
Torna sa i estalvi.
Llegeix els meus llibres, Mark.
Moriu, cabronassos.
N'hi ha massa!
Apropeu-vos!
No, Eve!
Merda.
Ets molt valent,
però ¿sobreviu el valent
o el que espera
fins que l'oponent estigui massa ferit per lluitar?
Fes-ho d'una vegada, imbècil.
Guardians, protegiu-los!
Va, Eve, aixeca't!
Rudy!
Gairebé estic.
Sigui el que sigui que pretens fer, fracassaràs.
Hauríeu sigut uns bons servents.
En canvi, us concedirem la mort.
N'hi ha massa!
No ens rendirem!
Ai, no.
Compte, que vinc!
No soc tan fort com l'Eve,
però els puc contenir uns minuts.
És just el que em cal.
Fan pessigolles.
Què preteneu?
Shapesmith?
Afanya't, si us plau!
Rudy?
Ja estic.
Digue'ls que algú ha de…
Apropeu-vos a en Rus i pitgeu.
Afanyeu-vos, si us plau!
-L'agafeu? Si us plau! -Dona-m'ho!
Jo me n'ocupo.
Com goses?
Calla!
Soc més fort i ràpid que tu, i ho saps.
No l'esguerris.
Cobreix-me.
-No feu això! No! -Aguanta!
Ja gairebé hi som!
No, no!
-No, no! -Shapesmith!
No els puc contenir!
Et tinc!
Sí! Ho hem aconseguit! Visca!
Vols dir?
Ja us vam dir que érem massa poderosos.
Es desperten!
Potser hi queda energia, aquí dins.
No sé si és molt demanar.
Invencible!
Ara!
Estàs bé?
Sí.
Contenta de tornar a ser jo.
Visca, deu sobre deu! Ara, fotem el camp.
On soc?
Ja t'ho explicarem.
Els Guardians són morts,
tan morts que han destarotat
la teva preciosa base de míssils.
No sé si mai tornareu a tenir el terra net.
Accepta les meves condicions i em pensaré si no destrueixo mig país.
Hòstia!
Vaja,
mira quin soldadet valent.
Sembla que volar-te el cervell
no t'ha deixat tan malament com calia esperar.
-Ai, que trist, tu. -Calla.
-Potser ets massa estúpid per adonar-te'n… -Calla.
-…però hauries de ser mort! -He dit…
que callis!
Si us plau!
Què fots disparant-me al cap, cabronàs?
Senyor!
Està bé?
De debò…?
Quina pregunta.
Estic perfectament,
cap problema.
Millor que mai.
Ja em coneixeu,
soc pràcticament…
INVENCIBLE
L'hem de dur a l'hospital ara mateix. Porteu una llitera!
Mare meva!
No penso tornar a menjar sushi.
L'hangar és per aquí!
Alto!
Ens heu salvat dels calamèrids i us ho agraïm.
Ja, de res,
però hem de marxar.
No us podem deixar anar amb el Gran Traïdor.
Jo?
Tot és culpa teva.
Has de rebre un càstig.
Quina mena de càstig?
La mort.
És clar.
Som-hi, va! Més de pressa!
No pot anar més ràpid!
-Amb quin botó es dispara? -No ho sé!
Només he estat en una nau d'aquestes quan era petit.
Anàvem d'excursió amb l'escola!
Obre la comporta.
Ho sento!
Quina passada!
Gràcies,
és que…
he après dels millors, oi?
Eh…
Enhorabona.
Gràcies, igualment.
Estàs bé? Et noto un mica… afectat.
Ha sigut desagradable tenir la ment controlada pels calamèrids.
I quedar-me sense l'armadura m'ha estressat molt.
No m'estranya, ha sigut de bojos.
Per sort, aquest cop he pogut controlar la meva por.
M'he transformat
i ho he resolt solet.
Puc fer el mateix per…
Calla.
-Però té sentit fer-ho… -He dit que callis.
Em sap greu, no volia…
Molt bé.
Vejam si ho fem sense que te'm pixis altre cop.
Gràcies per posar-me al dia, Cecil, m'alegro que tots estiguin bé.
Però no ens enganyem:
no has vingut només per això.
L'ADG té tot un departament dedicat als nens superherois.
És clar, el millor lloc per educar un nen és un laboratori secret del govern.
Hi pintem núvols al sostre.
Mira, després del que t'ha fet en Nolan,
ningú pretén que l'eduquis tu.
Deixa'ns ajudar-te.
Mama.
Ai, petit, la teva mare és molt lluny i el teu pare…
Sincerament, Cecil, no es tracta d'en Nolan ni de mi,
sinó d'en Mark.
És el seu germà,
el seu únic germà.
-Així que també és família meva. -Debbie.
I et recordo que en Mark el vaig educar jo i acaba de salvar el món.
Un altre cop.
Estic sobradament preparada,
oi que sí?
Molt bé, d'acord.
Però només cal que ens truquis.
I informa'm de qualsevol novetat.
És hora de dormir.
ESTATS UNITS PENTÀGON
Benvingut de nou, capità Livingston.
Ja puc marxar?
Tinc ganes de tornar a casa.
Els calamèrids no dormen.
No em deixaven dormir mai.
Em caldrà un munt de bastonets d'orelles
per retirar tota la bava de calamèrid.
Tu encara, que només en tens a les orelles.
Bona feina, Oliver.
-Oliver? -Mark!
Tete!
Li has posat el nom de l'avi?
Li calia un nom, a part de "fill alienígena d'en Nolan".
Li escau.
M'agrada.
La Kate Cha era… una guerrera valenta.
Tot i que els seus poders eren una maledicció familiar,
ella els considerava un do…
per ajudar els qui l'envoltaven.
Aquest era el poder de la Kate:
la ferma convicció
que el món és un lloc bo.
Fins i tot quan la mataven un cop i un altre,
la Kate no va deixar de creure-ho
i em va encoratjar a fer el mateix.
La Kate era… una ànima propera.
Ha sigut…
un funeral molt bonic.
M'alegro que no plogués.
La Kate ho detestava.
Per què em sento així, Markus?
Perquè te l'estimaves, home.
N'he estimat d'altres, abans que la Kate,
i a totes els va arribar el dia.
Però aquest cop…
és diferent.
Pensava que tindríem més temps.
-I ta mare? -I les classes?
Perdona, comença tu.
No, digues, si us plau.
I doncs, les classes van bé?
Estic en el punt que surto del llit i vaig a classe en pijama.
És alliberador.
I el teu germà s'està adaptant bé?
Ta mare no s'ha tornat boja?
A l'Oliver li va molt bé,
i s'entén força amb ma mare, cosa que m'encanta.
Ella li ha de mastegar el menjar, però.
Què dius?
Sí.
Es veu que els nens thraxans no tenen enzims per digerir els sòlids.
Esperem que aparegui la seva meitat viltrumita.
No et sembla com una primera cita, això?
Sí, i una de dolenta.
T'enyorava.
Jo també.
Semblava que això seria diferent,
oi?
No sé, estudiar fins tard a les nits,
festes secretes, passar temps amb la xicota…
Però ens veiem menys que abans de la universitat.
Quan els amics em pregunten per tu,
sempre dic: "En Mark està preparant un examen"
o "Ha anat a passar uns dies a casa."
No m'agrada mentir-los, Mark.
I no en puc parlar amb ningú.
És cert que tinc en William, però és més amic teu que meu.
Sí, ho sé.
És el nostre primer any de carrera, de viure sols,
però sembla que ens ho estem perdent.
Sí, a vegades voldria no tenir poders.
Així podria… estar amb tu
i oblidar-me de tota la resta.
Però tens poders,
i impliquen la responsabilitat de millorar el món.
I, si no et sentissis així, no estaríem plegats.
I doncs, què fem?
Mark! Mira qui ha tornat!
-Rick, com et trobes? -Hola, Mark.
Suposo que bé.
Està perfecte, ja li han donat l'alta.
En Donald diu que pot tornar a la uni, oi?
Soc aquí per facilitar la seva transició.
Si puc fer res, truqueu-me.
Molt amable, gràcies.
Va, Rick, que t'he aconseguit una habitació privada aquí al costat.
Ja te l'he decorat.
Ostres, en Rick està ben igual,
com si no hagués passat res.
Però sí que va passar.
Li han fet una reconstrucció intensiva de cos.
Un trauma així pot…
ressorgir.
Donald, estàs bé?
Digues-li que passaré més tard a veure'l.
Entesos.
Adeu.
ESTATS UNITS PENTÀGON
Ostres, fots mala cara.
I t'ho diu algú amb aquesta pinta.
M'han dit que et posaran una mà.
Sí, noi,
soc un afortunat.
Com està la Rae?
Va fent.
Quan aquella bala em va travessar el crani,
vaig veure la vida passar davant meu.
Sí, sempre m'ha semblat una bajanada, però no ho és.
I no em va agradar el que vaig veure.
Em vaig portar fatal amb la Kate,
i amb l'Eve també.
Amb totes les dones amb qui he sortit.
Cap d'elles s'ho mereixia.
No entenc per què ha calgut que em volessin el cap per adonar-me'n.
¿Què ens passa als superherois, que salvem tantes vides,
però alhora n'arruïnem d'altres?
Mare meva.
Vinga, digues-ho.
El què?
Per què fas aquesta cara tan… apagada.
No ho sé, trist i així.
Mark!
Hola, Eve.
Has vingut a veure en Rex?
Sí, intento visitar-lo quan puc.
Això?
Resulta que a en Rex li encanten les revistes de decoració.
Suposo que és perquè no ha tingut una llar.
No et veia des del funeral de la Kate.
Estàs bé, Mark?
Sí.
Bé, sí, estic bé.
He d'anar tirant, ja ens veurem.
Entesos.
Adeu.
Eve!
Per fi, totes les novetats en colors i taulells.
Crec que ets l'únic que encara llegeix revistes.
Estic fet a l'antiga i, a més, internet és una merda.
-M'acabo de trobar en Mark i… -Buf, oi que sí?
Ell i l'Amber estan…
Un moment, què vols dir?
Les deu millors reformes de dormitori?
Que bona!
Aleshores, Helga,
fa 30 anys que ets cuidadora?
La canalla ho és tot per a mi.
El teu currículum és impressionant.
Sí.
Però crec que no hi encaixaries, aquí.
No?
No.
No vull contractar una espia.
Una espia? No ho entenc.
He estat vint anys casada amb en Nolan.
Sé reconèixer la gent d'en Cecil.
Gràcies per venir,
adeu.
No agafa les indirectes, aquell.
Hola, soc l'April Howsam. Soc aquí pel lloc de cuidadora.
Abans de començar, que consti que m'envia en Cecil.
No l'hi hauria de dir,
però crec que és inacceptable enganyar un client.
Sobretot, si busca algú per cuidar el seu fill.
Endavant, si us plau.
Com pot veure, tinc molta experiència
treballant amb nens superdotats de totes les edats.
Ja sap que l'Oliver és…
Mig thraxà, mig viltrumita.
També sé que en Nolan Grayson, o l'Omni-Man, és el seu pare,
i que el seu fill Mark, l'Invencible, és el germanastre de l'Oliver.
Li han passat tots els detalls, veig.
La meva filosofia amb els nens és simple:
acompanyar-los en la seva curiositat natural pel món…
Aquí tens, bufó.
I alhora donar-los estructura i un espai segur per aprendre.
També toco una nana amb l'ukulele que fa goig.
Gràcies per la seva franquesa, April,
però no vull una agent de l'ADG a casa
que faci de missatgera d'en Cecil i em digui com educar l'Oliver.
Hi ha poca gent al món amb les meves habilitats.
Això em proporciona feina segura i m'evita la vigilància del govern.
Treballo per a vostè, Sra. Grayson, no pas per a en Cecil.
I punt.
Vostè és qui mana,
no pas ell.
La mama mana.
Ho veu? L'Oliver sap qui mana.
Mama mana.
Quina llar més maca, Eve.
Cecil.
Em recorda on vaig créixer.
Volia donar-te les gràcies en persona
per haver-nos ajudat amb els calamèrids
i oferir-te de nou un lloc als Guardians.
-Cecil… -La Dupli-Kate ha mort.
La Rae i en Rex són a l'hospital, i l'Immortal no…
Sincerament, no està centrat.
Què me'n dius? T'hi vols unir?
Ets amiga de molts d'ells, igualment.
Cecil,
encara intento aclarir quin tipus d'heroïna soc,
i no convé tenir algú així als Guardians.
Saps on trobar-me si et cal res més.
I tu saps on trobar-me quan canviïs d'opinió.
Gràcies pel teu temps, Eve. Et deixo amb la teva visita.
Quina visita?
Eve? Que ets aquí?
Amber?
Casa teva es camufla bé amb els arbres.
Hi he passat de llarg cinc cops.
Podem parlar?
T'he dit que faltaven quatre hores.
Ho vols ràpid o ho vols ben fet?
Hola, Art.
Mark.
Perdona, creia que eres algú altre.
Deixa'm el vestit i te l'arreglo per demà.
He vingut a parlar,
però si estàs ocupat, puc…
-Què et passa? -Doncs…
Ja t'entenc.
Problemes de noies.
Se'm nota, oi?
Ho duus escrit a la cara, noi.
Agafa una cadira.
I jo m'estimo l'Amber, vull estar amb ella, però…
sembla que l'univers conspiri en contra nostra.
Tant hi fa si ets un superheroi o una persona qualsevol,
les relacions són complicades.
I prou que ho sé, jo, que n'he tingut unes quantes.
Jo només he tingut un embolic.
En Rex va ser el meu primer xicot formal,
cosa que fa vergonya d'admetre en veu alta.
Tots tenim els nostres inicis.
Ens coneixíem de feia temps, era d'esperar.
Va anar bé, al principi,
però després me'n vaig cansar.
Estava farta que em posés les banyes constantment.
Eren les mentides, que em feien mal.
Em va fer sentir com una boja quan en sospitava.
Va ser una merda.
Sí, les mentides fan molt mal.
Però creia que, si ho superàvem, ja estaria.
En Mark es juga la vida per molta gent, i això és molt…
…dur perquè no t'importi què pensen els altres.
Saps?
I l'Amber sempre fa el bé, m'encanta.
Em fa ser millor persona.
Una bona troballa.
I quin és el problema?
El problema és que soc…
…l'Invencible.
Tant si hi ha un tsunami com si apareix un sonat amb míssils nuclears,
quan hi ha perill, en Mark ho ha de deixar tot i marxar.
Sí, tot.
Tu inclosa.
Tan em fa si cancel·la una cita o s'oblida d'escriure'm,
està salvant el món.
No és això… És que em fa sentir com…
…un imbècil, perquè li estic fent el mateix que ens feia el meu pare.
Nosaltres no ens queixàvem mai, perquè ens feia sentir malament
i no volíem distreure el pare de salvar el món.
No vull que l'Amber tingui aquella vida.
Es mereix algú millor.
Doncs, si no podeu passar tant temps junts com voldries,
fes que valgui la pena quan estigueu junts.
Això tampoc no funciona.
Quan estem junts, em sento culpable.
Com si privés d'en Mark a qui el necessita de debò.
En Mark ha d'estar…
…amb algú que la cuidi,
que entengui tot el que li passa a la universitat i…
…que entengui què implica sortir amb un superheroi.
No en puc parlar amb ningú, ni amics, ni família…
Així que menteixo més jo que ell.
Sabia que sortir amb ell seria complicat, però no tan solitari.
-Sento que no estic a l'altura. -Sento que no estic a l'altura.
No estàs salvant el món, ara mateix.
I en Mark ha tornat a la Terra,
així que planteja't això…
-Per què en parles amb mi i no amb ell? -Per què en parles amb mi i no amb ella?
Ves-te'n a casa, Mark.
Ves a passar temps amb la teva xicota.
Sí, gràcies per escoltar-me.
Ta mare m'ha explicat què va passar amb ton pare a Thraxa.
Devia ser dur
veure'l de nou.
Tot i el mal que va causar, no era conscient de com l'enyorava.
No ho sé, potser em fa ser una mala persona.
Et fa ser humà.
I el darrer que em va dir abans de marxar
no va ser "t'estimo" o "em sap greu".
Va ser: "Llegeix els meus llibres."
Per què ho deia?
No ho sé, ma mare ho va llançar tot mentre jo no hi era.
Vaig revisar els seus llibres de viatges, però sense pistes.
-Va escriure més que llibres de viatges. -Què?
Va escriure novel·les de ciència-ficció amb un pseudònim quan tu eres petit.
No es van vendre gaire i ho va deixar.
Saps que un cop me'ls va donar com a propina?
No era gaire esplèndid, el teu pare.
"Al fons de l'avenc de l'oblit."
"Les tribus del planeta Wrekk"?
Vaig dir a en Nolan que eren bones,
molt trepidants,
però no les he llegit.
Després d'arranar la zona, la van reconstruir exactament igual.
Una oportunitat perduda, diria.
No…
No ho recordo, això.
EN MEMÒRIA
Commemora les víctimes d'en D. A. Sinclair.
Les víctimes?
Tu ets l'únic que s'ha refet.
Vols menjar alguna cosa?
Almenys han canviat la gofrera del bar.
A vegades veig imatges
de la cara d'en Sinclair,
d'un bisturí…
Però és com si veiés el malson d'un altre.
Torno a ser jo, William?
Què? És clar que sí.
En D. A. Sinclair em va prendre tant
que no crec que ho hagin trobat tot.
Què queda de mi, si no puc recordar què em falta?
Em sap molt de greu, Rick.
Tot anirà bé,
t'ho prometo.
Ens en sortirem plegats.
"L'home de l'arma invencible."
Té ganxo, papa.
"Poc se sabia de l'Space Rider.
"Era tot un misteri convertit en llegenda.
"Les històries sobre la seva vida viatjaven per les dotze galàxies…"
Però en totes elles hi havia un detall constant:
el Raig de l'Infinit.
Es deia que projectava una onada energètica imparable
que destrossava tot el que trobés al seu pas,
però requeria un pols ben ferm
i, sobretot, una ment ferma.
No era una arma per improvisar.
Ningú s'hi ha pogut apropar per estudiar-la.
L'Space Rider sempre s'assegura que així sigui.
Si el Raig de l'Infinit és tan real
i poderós com diu la llegenda…
"…serà una greu amenaça per a la nostra missió."
Molt bé.
"Planeta salvatge, bèsties salvatges."
"La nostra missió era senzilla:
"explorar el planeta inhòspit
"i tornar a la base de la Comandància Espacial."
El primer que ens va sorprendre era la gravetat.
El planeta era tan dens i la força d'atracció, tan gran,
que era difícil caminar.
Sense cap recurs natural útil,
estàvem a punt per tornar a casa,
però el planeta tenia altres plans.
Ragnars.
En un batre d'ulls, estava envoltat i més que arraconat.
M'he enfrontat a criatures deu vegades més grans,
però, atesa la gravetat del planeta,
els ragnars havien desenvolupat una força insòlita.
Havia infravalorat aquelles criatures…
"…i em temia que aquella fos la meva tomba."
Un moment…
No pot ser.
Què vols, Cecil?
Les Bermudes.
Diuen que és preciós, ara.
Però què dius?
És per a tu,
et mereixes unes vacances.
Paga la casa.
No.
No és un oferiment.
Com t'atreveixes?
Els psicòlegs estan amoïnats, i jo també.
Com que rebutges tractar-te…
No vull que els teus sonats em remenin el cap!
La mort de la Kate ha sigut dura, però has de…
He dit que estic bé!
Què?
Envieu-ho aquí.
Què és això?
Algú ve de l'espai exterior a tota màquina.
És l'Omni-Man.
Espera, Immortal.
Immortal!
Merda. Donald.
On deia que vivia, l'Invencible?
Coi, serà fotut, això.
Ei, hola, crec que hi ha hagut un malentès.
Per què et sento?
És per un implant que porto,
que ens permet comunicar telepàticament, no és res.
Surt del meu cap!
Ei, no busco brega.
Vull trobar l'Invencible.
L'Invencible?
T'envia l'Omni-Man.
No!
I calmi's, collons.
No li vull fer mal, senyor.
Au, quin mal!
S'ha passat de la ratlla.
Et mataré!
Si ens acabem de conèixer!
Pareu!
-Invencible. -Invencible.
Què esteu fent?
No ho sé, jo et cercava a tu
i, de sobte, aquest tòtil m'ha atacat!
En dieu així, a la Terra, oi?
L'Allen és amic meu, és bona gent.
Això meu només funciona amb un altre ésser,
no amb dos alhora.
És un defecte de disseny, crec que l'actualitzaran.
Entesos, l'hi pots dir?
És clar, serà un plaer.
Escolti, en Mark diu que soc bona gent
i que soc el rei de l'espai,
així que m'ha de tractar bé.
També diu que detesta la seva barbota,
que li falten les parts bones.
Aquestes d'aquí.
No em crec res.
No em creu.
T'ha atacat o amenaçat, l'Allen?
Bona pregunta.
Vol saber si l'he atacat o amenaçat, cosa que en cap moment he fet.
Ha sigut vostè qui m'ha atacat sense miraments.
No és gaire heroic, superheroi de la Terra.
És que…
Pensava que eres algú altre.
Però què li passa?
La seva xicota ha mort.
Ara em sento un tòtil insensible.
Segur que en dieu així?
He de poder seguir fent la broma.
Ei, hem de parlar,
però ho podem fer en algun lloc més tranquil?
I, pel pròxim cop, podries assenyalar on vius?
Et trobo a faltar
Apa, crec que ja ho tenim.
Al meu planeta, un mitjó a la porta vol dir que algú està cardant.
Sí, aquí també.
Ui, perdona.
Has crescut des que et vaig veure.
Sembla que és el que passa
quan els viltrumites gairebé et maten i ets jo.
Però mira,
el meu cap, en Thaedus, també és un viltrumita.
Què?
Que fort, oi? Es veu que es va rebel·lar contra l'Imperi fa anys.
Així que ja en sou dos.
No és gaire, però es comença per aquí.
Com podem convèncer el teu pare?
Bé, ara que l'esmentes…
I se'l van endur.
Van dir que l'executarien, si no ho han fet encara.
Ostres, que fort.
Quina història.
Creus que l'han matat?
No ho sé.
No els agrada matar la seva gent.
Deu ser perquè ja no passa gaire.
I per què has vingut, exactament?
Ai, sí, perdona.
De part d'en Thaedus i de la Coalició de Planetes,
t'he d'escortar a Talescria
per parlar de la guerra contra l'imperi de Viltrum i com pots ajudar.
Agafa les coses que marxem, noi.
Què? No! Acabo de tornar de l'espai.
Per segona vegada!
No hi penso tornar per parlar amb el teu cap.
Podríem acabar amb la tirania viltrumita per sempre més.
No és el que volies?
És clar!
Però l'Amber i jo no estem bé,
ma mare està cuidant del meu germanastre
i no la puc deixar sola.
Haurem de lluitar ara?
No, no em barallo amb els amics,
perquè guanyaria sempre i em sentiria malament.
És un cercle viciós.
Però hauria d'anar tirant. En Thaedus s'empiparà.
Potser hi puc fer alguna cosa.
PLANETA SALVATGE, BÈSTIES SALVATGES
Tinc un pressentiment, però em cal una segona opinió.
Aquest lloc em sona.
Ei! És l'Space Racer?
Al llibre es diu Space Rider.
Es diu Space Racer i és tota una llegenda.
Bé, no se sap del cert si és real.
Doncs crec que tot el que diuen els llibres és real
i podria acabar amb els viltrumites.
Per això mon pare volia que els llegís:
són pistes sobre com vèncer l'Imperi.
Hòstia. Els puc escanejar per portar-los a la Coalició?
Oh, i tant.
En Thaedus segur que s'anima quan l'hi ensenyi tot.
Molt bé, ja ho tinc.
M'alegro de veure't, Mark. Gràcies.
Em sap greu l'execució imminent o ja efectuada del teu pare.
Gràcies, sí, encara no entenc per què se'l van endur
si el podien matar a Thraxa.
Diuen que hi ha una presó viltrumita en algun punt de l'espai.
Potser el tenen allà. Vols que pregunti?
T'ho agrairia molt.
Digues a en Thaedus que, quan ataquin,
poden comptar amb mi per ajudar.
Vindré on calgui.
Compta-hi.
Ei, Mark, ja heu acabat tu i l'Amber?
Aquest mitjó no s'ha mogut i necessito anar-me'n al llit.
Per tal d'executar un viltrumita, ha d'estar en plenes facultats.
Ha de poder afrontar el final de la vida amb honor,
encara que el seu crim fos deshonorable.
Però, fins i tot per semblant traïció, hi ha un camí de redempció.
Torna't a unir a la teva gent.
No permetis que això embruti el teu llegat.
Has conquerit centenars de planetes,
has portat glòria a l'Imperi,
eres un dels guerrers més grans…
¿Com pot ser que una curta visita a la Terra
t'hagi fet tornar un traïdor feble i sentimental?
Contesta!
Aquell planeta i la seva gent són tòxics si et van poder deixar així.
Ells també ho pagaran.
El coi de marcià,
no en tenia prou amb deixar-me morir?
També m'ho havia de regirar tot?
No!
L'ajudo amb la jaqueta.
Li escau perfectament, si em permet el comentari.
Li puc preguntar quin és el motiu d'anar tan mudat?
És per visitar un vell amic.
Que bé que s'assenta tornar a casa.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu: Guillermo Parra